VI. Kyrka och skola. Secleförhållandeii. 



Liksom rättsvården och förvaltningen, så undandraga sig, i följd af käl- 

 lornas fattigdom, de ecklesiastika förhållandena i många viktiga punkter vår 

 kännedom. Det är endast spridda upplysningar vi numera erhålla om kyrka 

 och skola, och dessa notiser hänföra sig mestadels till frågor om ledig vordna 

 prästatjänsters tillsättande, om kyrkans och skolans inkomster m. m. Hvad 

 man kunde hänföra till de stora lifsfrågorna på det andliga området upplyses 

 endast här och där af några ljusglimtar. 



Ingen antydan finnes om, att det omvändelsenit, som iitmärkte statskyrkan 

 i dess förhållande till rikets grekisk-katolska undersåtar, skulle fått tillfälle till 

 någon särskild värksamhet bland Nyens iinievånare. Grekerne voro till antalet 

 föl' fåtaliga för att framkalla någon allvarligare kyrklig konfiikt, ehuru natur- 

 ligtvis äfven de inbegrepos bland dem regeringen sökte vinna för luterdomen. 

 Egen kyrka eller präst ägde de icke i Nyen, utan voro de hänvisade till Spa- 

 skoi pogosts ryska kai)ell, som stod i byn Vorompol på vänsti'a Nevastran- 

 den, midt emot staden. Vid behandlingen af de kyrkliga förhållandena kunna 

 vi sålunda inslvränka oss till stadens luterska församlingar. 



Akiander uppgifver i sitt arbete „Evangelisk-lutherska försanilingarne i 

 Ingermanlands stift", att år 1640 fans i Nyen en svensk och en finsk för- 

 samling. Denna utsaga kan dock icke tagas så, som hade tvänne i ecklesi- 

 astikt hänseende skilda församlingar med sitt särskilda prästerskap funnits, utan 

 måste uppgiften tydas sålunda, att endast en kyrklig församHng fans, men 

 att dennas medlennnar voro dels svenska dels finska talande och att prediknin- 

 gar höUos på nämda tvänne tungomål. Någon ecklesiastik tudelning ägde så- 

 lunda icke rum, utan voro svenskar och finnar från stadens grundläggning ända 

 till dess slutliga intagande af ryssarne förenade i en församling, den finsk- 

 svenska, med gemensam kyi'ka och gemensamt prästerskap. Till denna försam- 

 ling hörde ock, såsom tidigare anmärkts, den luterska befolkningen i Spaskoi 



