Nyen. 441 



Den aiiilra kyrkliga församlingen var <len t3-ska. Tyskarne voro till en 

 början icke talrika, men de fordi-ade ganska snart att få sluta sig tillsamman 

 som en egen församling och, förmögna som de merendels voro, skydde de icke, 

 trots sin fåtaligliet, att underkasta sig utgifterna för underhållet af egen kyrka 

 och eget prästerskap. Deias separatistiska sträfvaiiden upptogos illa af de 

 svensk-hnska prästerne, h^'ilka i dem förutsågo en minskning i sina inkomster 

 och därför häftigt motsatte sig församlingens delning. En långvarig fäjd ut- 

 spann sig, som slutligen afgjordes till tyskarnes fördel. De få akstycken, som 

 beröra denna fråga, belysa icke den ställning det svensk-finska ])orgerskapet 

 därvid intog, utan får man af dem det intryck, som om motståndet mot den 

 tyska församlingens l)il(laude endast gjoi'des af prästerskapet. Denna källornas 

 tystnad utesluter dock icke sajinolikheten af att prästerne understöddes i sin 

 strid äfven af medlemmar af horgerskapet. 



De första tecknen till ett stiiifvande hos tyskarne att skaffa sig egna 

 själasörjare finner man i böljan af l(]4(»-talet. Tvänne tyska studenter kalla- 

 des då att slå sig ned i Nyen för att betjäna de tyska talande med huspredik- 

 ningar och bibelstunder. Som detta skedde utan consistorii tillstånd, blefvo de 

 tvänne predikanterna mycket snart förpassade ur staden. Detta framkallade 

 stor förbittring, så att superintendenten Heniik Stahell fann sig föranlåten att 

 hos regeringen anhålla om instruktion för sitt förhållande till tyskarne.') Hvilka 

 ordres som gåfvos känner jag icke, men regei'ingens uppfattning fiamgår ur 

 den resolution, som den ;51 ang. 1()4() afgafs på stadens besvär. På en begä- 

 ran om tillsättandet af en tysk predikant svarades, att sådant tils A'idare var 

 onödigt, emedan den tyska menigheten äinui var för fåtalig för att behöfva en 

 särskild präst. Bättre l'esultat vanns t-\-å år senare. Efter öfverenskommelse 

 med gen. guvernören och magistraten kallade consistorium år 1()4S till tysk 

 predikant Daniel Brockhausen, som i två års tid tjänstgjoit som preceptor och 

 huspredikant hos gen. guvernören Mörner. Hans lön fixerades till :20() riks- 

 daler, hvaraf staden erlade ena hälften, kronan den andra. Till hans åliggan- 

 den hörde att betjäna stadens tyskar och resande tyska köpmän med sakra- 

 menten, att predika hvar söndag i aftonsången och livar tredje söndag i hög- 

 mässan. Honom tillstaddes dessutom att undervisa adelsmäns, köpmäns och 

 andras barn in triviali emot ersättning efter privat öfverenskommelse. Däremot 

 finge han på inga ^^lkor göra intrång på pastorns ämbetsomi^åde och på hans 

 accidentier. -) 



') Stahell till reg. d. 16 sept. 1G44, lugrita 53. 



*) Mörner t. N. Tungel bO maj 1653, Ingrita vol. 58; Brockhauseu t. reg. 1661, lugr. vol. 5.3. 



