A. Privilegier och resolutioner gifiia At staden Nyen 



af Kongl. Majestcät. 



1. Stadsprivilegier för Nyen, daterade den 20 sept. 1642. 



Nyens privilegiebok. 



Wij Christina, medh Gudz uâdhe Swäriges, Göthes och Wändes vthkoradhe drâtt- 

 iiing och arffurstinna, stoorfiirstinna till Finnlandh, hertiginna uthi Estlandh och Carelen, 

 fröken öfwer Jngernianland. Giöre witterligit. Effter som lians Maij:tt war sahl. käre 

 herr fader, glorrwördigast uthi åminnelse, hafuer i sin lifztijdii iblandh andre sine tappre 

 och berömmelige gerringer särdeles der öfwer wäret bekymbrat, huruledes, sedan som 

 Jngermanlandh igenom sidst vprättade fredz fördragh medh stoorfursten i Rysslandh är 

 kommet och lagt vnder Swäriges crono, jcke allenast Gudz sanna kundhskaap och den 

 rcena ewangelij lära der måtte ståå till vthwidiga och förmeera, vtlian och j wärdenlige 

 saaker all godh politie och ordningh blifwa bracht på bahnen, till den ända och om medh 

 detta Si\ myket bätter at förekomma, eötertrachtat att der åthskillige städer låta fun- 

 dera och byggia, men eenkannerligen furmedelst den goda situation och beqvämigheet, 

 som är medh Nyenskantz, der Ladoga siöö uthlöper i stoorhafuet, förordnat at lägga 

 een kiööp- och handels stadh, medh hwilkeu och då någorlunda hafwer stådt på godh 

 begynnellse och åthskellige tecken till at medh tijden kunna blifwa een godh stadh 

 der låtit sigh märkia, men detta sedan igenom högstbem:te Hanss Sahl. Maijestets döde- 

 lige frånfall och andra tijdernes lägenheeter icke till någon synnerligh eftect kunnat 

 uthslå, vthan een och annan lefwat i owissheet, om föire fattade descin i så måtto wore 

 kommande till någon fortgångh. Nu wij, trädandes i högstbeni:te Hans Maij:ttz wår 

 sahl. käre h:r faders footspåår, hafwa af den kongl. åhåga, försorgh och omwårdnat, 

 wij icke minder både för bem:te wår provincie Jngermanlandh heeder, cultur och bygniiigh 

 sampt dess inbyggiares styrkio och wällståndh [hafue], taget denne saken uthi tillbörligit 

 betänkiande och gått funnit medh den stadens fundation ytterligare att låta foortfaara, 

 hwarest som wij förspörie och allaredo et tämmeligit antaal, so af wåre egne vnder- 

 såtare som andre främmande nationer sigh hafwa neder satt. Men aldenstundh dhe 

 samma än icke medh någon stadz privilegier fulkommeligen äre förseedde, vthan hoos 

 oss j vnderdånigheet nn der om anhålla, hwarförre hafwe wij af konungzlich ynnest 

 och nådhe till dehras samptlige förkåfringh, flor, tilltagande och vpwäxt, [som] allareeder 



