Bilagor. 477 



Hauss Kongl. Maij:tt hafuer och sä i nåder weelat effterlåta borgmestare och rådh 

 i Nyen effter den praxin, som i andre städer öfligh är, att wärdera dlie stadzeus tompter, 

 uthaf hwilka dhe upbähra tomptören, effter som dhe äro belägna till, såssom och at, der 

 någre finnes, som weele der samme städess kiöpa gårdh eller bodeplatz in eller utliom 

 staden, som honom är lagligen inrymbd, eller vptaga et stycke af det moras omkringh 

 staden, som tiUförene icke hafwer wäret i brück, då på det fallet må borgmestare och 

 rådh hafwa tillstånd att ocli så erfligen försällia sådanne platzer, på det dhe, såm hafua 

 sådanne platzer, må så mickct mehr befiijta sigh att byggia gode och anseende byg- 

 ningar. 



Hwad det wedhkommer, som dhe vnderdånigst beklaga, att inga fremniande sigh 

 uthi Nyen neder sättia weela och der samma stades sin wällfärdli och egendoom betroo 

 så länge den orten, uthmedh gräntzen belägen, är yppin och osäcker; så låter Hanss Kongl. 

 Maij:t sigh högst angeläget wara, samma orth medh det forderligste at låta fortificera, 

 effter såm Hanss Kongl. Maij:t och derpå allareedo een dessein fattat hafwer, som skall 

 uthan någon fördrögningh ställas i wärket. 



9. 



Att borghmästare och rådh icke niåga strax nppå hnars och cens angifwande blifwa 

 aff den dårptischeu liåffrätten citerade, uthan at dhe i det fallet niåga niuta tillgåda, 

 hwadh den 22 articlen uthi rättagångz prosessen förmähler ; betinner Hanss Kongl. Maij:tt 

 billigt wara, men öfwer [det] som dhe sigh beswära, at bem:te häffrätt belägger dem 

 medh bööter och straff for dhe saaker, som dhe eft'ter högsta förståndii och bästa sam- 

 wete décidera och afdömma, kan H:s K. M:t icke något resoluera, för än dhe franiwijsa 

 een eller annan casum, att Hanss Kongl. Maij:tt uthaf des omständigheeter må kunna 

 förnimma, huruledes der medh är beskaffat. 



10. 



Dhe cronones betiente, som sigh uthi staden och fästningen vppehålla och icke 

 höra vnder gvarnizonen och krigzrätten, skohla wara skyldige att swara för stadzrätten, 

 när dhe blifwa stämbde, såssom uthi andra Hanss Kongl. Maij:ttz städer lagligen till- 

 hållas och practiceras. Doch som alle måhl, serdeles i saaker, som af slijke betientes 

 embeten och tienster härröra, [icke] kunna lyda till stadzeus Jurisdiction, så skohle dhe 

 och icke wijdare i detta fallet gåå, än som hwart och ett äbrandes beschaafteenheet det 

 tillstäder. 



11. 

 Hanss Kongl. Maij:tt kan till borgmestare och rådh begähran derutliinnan icke 

 bewillia, att dhe, som wille opsäija dheras borgare eedh och begifwa sigh till andra stä- 



