IJndersöln'mgar öfver reaktionshastigheten rid lahtonhilâningsprocessen. 525 



täten mellau lialogen och väte icke är lika stark, som mellan halogen och me- 

 tall. Många af dessa syror afgifva dock äfven de omedelbart halogenväte. 



Jämförer man vidare med hvarandra oxysyror, glykoler och tvâbasiska syror 

 med hydroxylerna i lika ställning, finner man samma förhållande bekräftadt. 



CH-, CH^ CH^ 



; I I ■ 



CH. - CH- OH CIL - en- OU CH-C=0 



Ex. I OH 



en -C- OH an, - CH, - oh ch c - oh 



% 

 



2'-oxyvaIeriansyra. metyl-;'-butylengl}kol. brandvinsyra. 



Den förstnämda öfvergår redan vid vanlig temperatur långsamt vid upp- 

 värmning lätt i lakton. Sträfvan hos den sura och den alkoholiska gruppen att 

 träda i reaktion med hvarandra befordrar bildningen af den gynsamma konfi- 

 gurationen. Hos glykolen bildas anhydrid vid uppvärmning med utspädd 

 svafvelsyra, brandvinsyran afgifver vatten först vid upphettning till 200". För- 

 hållandet är typiskt för de tre klasser af föreningar, hvilka dessa ämnen tillhöra. 



I h var och en af de skilda klasserna visar sig emellertid anhydridbild- 

 ningen hos olika föreningar försiggå med olika lätthet. Hvilket inflytande kon- 

 stitutionen i detta afseende utöfvar, är ännu icke närmare utredt. 



I afseende å de tvåbasiska sjTorna har uttalats, att inträdet af alkyler i 

 kolkedjan underlättar anhydridbildningen. ^) De dialkylsubstituerade maleinsy- 

 rorna (pyrocinkonsyra, xeronsyra) öfvergå redan vid vanlig temperatur i anhy- 

 drid. Äfven de alkylsubstituerade bernstenssyrorna förlora lättare vatten än 

 bernstenssyran sjelf. (Jämf. bernstensyra, brandvinsyra, tetrametylbernstensyra 

 o. a.). BiscHOFF ") uttalar den mening, att ju flere och större allcyler inträda 

 i stället för väte i syran, desto lättare försiggår anhydridbildningen, och anser 

 detta betingas deraf, att afståndet mellan karboxylkolatomerna vid inträde af 

 alkyl minskas. Sistnämda åsigt bestyrkes af Beethmaxns ) undersökningar öfver 

 de tvåbasiska syrornas ur deras elektriska ledningsförmåga bestämda affinitäts- 

 koefficienter. 



') HjelT: über intramolekulare Wasserabspaltung bei organischen Verbindungen (Acta Soc. Scient. 

 Fenn. XVI s. 34); Bischoff, Ber. d. d. ch. Ges. 1890 s. 620, ni. fl. 

 ») 1. c. 

 ') Zeitschr. f. physik. Chemie V, 385. 



