536 



utmärkelse genomgick. Våren 1851, således vid ännu icke fylda 15 år, aHade 

 Chj'denius studentexamen med högsta vitsord och inskrefs den 16 juni samma 

 år såsom student vid universitetet och såsom medlem af fysisk-matematiska sek- 

 tionen, dit hans afgjorda håg /or naturvetenskapliga studier drog honom. Han 

 inträdde, följande slägttraditionen, i österbottniska afdelningen. Följande år 

 upphäfdes studentafdelningsinstitutionen, men sammanhålligheten inom den öster- 

 bottniska studentkretsen fortfor icke dess mindre. Chydenius deltog med in- 

 tresse i den illegala afdelningens lif, men var tillika en af de verksammare 

 medlemmarne i den nya kamratkorporation, som omfattade fysisk-matematiska 

 fakultetens medlemmar. 



Den intimare kamratkrets, hvilken Chydenius tillhörde, bar dock icke 

 någon ensidig prägel vare sig af landskap eller fakultet. Chydenius inträdde 

 vid högskolan på en tid, då friskare, friare fläktar började genomströmma de 

 bildade klasserna i vårt land och närmast universitets ungdomen. Hans lifliga, 

 för intryck lätt emottagliga fosterländska sinne lilef icke oberördt af dessa ström- 

 ningar. Han slöt sig till en krets af lika tänkande jämnåriga och äldre kam- 

 rater från olika afdelningar och fakulteter, hvilka under denna i yttre afsoende 

 för vårt land nog mörka tid vågade tro på en ljusare framtid. Denna uiig- 

 domskara räknade inom sig flere, sedermera om fosterlandet, om universitetet 

 och vetenskapen högt förtjente män. (xenom sin verksamhet som män i staten 

 eller i vetenskapens tjenst hafva desse mer än tillfyllest försonat den ungdoms- 

 obetänksamhet, som de eller flere inom deras krets stundom i ord och uppträdande 

 läto komma sig till last. Jag tänker härvid närmast på den s. k. Tölöaftaren 

 den 30 nov. (Andersdagen) 1855, som för en del af deltagarene fick ganska 

 ledsamma följder, särskildt för hufvudpersonen Carl Grustaf Wetterhoff, hvilken 

 för sitt uppträdande vid detta tillfälle för alltid förvisades från universitetet. 

 J. J. Chydenius var äfven med såsom gäst vid Anderskalaset, men han jämte 

 ett tiotal kamrater kommo från affären med en tillrättavisning af rektor inför 

 protokoll. Denna „skrapa" utgjorde en allvarsam men välvillig förmaning och 

 slutade med följande ord: „Våren öfvertygade om den sanningen, att Finlands 

 väl aldrig befrämjas genom ett förhållande, som i dagligt tal kallas rabulister! 

 utan att tvärtom den, som trognast uppfyller sina medborgerliga pligter, alltid 

 i med- som motgång af hvarje opartisk iakttagare skall anses vara den san- 

 naste patrioten." Orden föllo med visshet i god jordmån. 



Under sin första studenttid egnade sig Chydenius med ifver åt natur- 

 historiens studium och särkildt kände han sig dragen till botaniken och torde 

 han härvid i icke ringa mån varit påverkad af W. Nyländer. Det är för öfrigt 

 anmärkningsvärdt, att de flesta af våra naturforskare, äfven om de senare eg- 



