538 



Arbetets uppgift var att utröna, huruvida analogin mellan ammoniak och anilin 

 sträcker sig äfven till bildningen af sammansatta platinabaser. Undersöknin- 

 gens resultat motsvarade visserligen icke fullt de gjorda teoretiska förutsätt- 

 ningarna men saknade dock ingalunda intresse. Clndeni us erhöll dubbelföre- 

 ningar, af hvilka en del väl kunde ställas vid sidan af analogt sammansatta 

 ammoniakföreningar. De väntade baserna visade sig vara mycket obeständiga. 

 Hans försök att förklara de erhållna föreningarnas konstitution visar, att han 

 var väl hemmastadd i de olika l)etraktelsesätt, som gjorde sig gällande an- 

 gående de organiska föreningarnas sammansättning. Han stod vid denna tid i 

 hufvudsak på typteorins ståndpunkt och synes skänka allt erkännande åtCler- 

 hardts och Laurent af mången då ännu förbättrade åsikter. 



Samma år, 1859, anträdde Chydenius för sin vidare utbildning en utri- 

 kesresa i vetenskapligt syfte. Under nära tvänne år var han borta från hem- 

 met. Större delen af denna tid tillbragte han i Stockholm, men gjorde äfven 

 ett kort besök i Danmark och Tyskland samt, jämte sin gode vän A. E. Nor- 

 denskiöld, en mineralogisk utflykt till Norge. 



Under sin vistelse i Stockholm arbetade Chydenius — förutom Iios fysi- 

 kern Edlund — i Riksmuseets mineralogiska kabinetts laboratorium, som före- 

 stods af A. E. Nordenskiöld, hvilken kort förut öfverflyttat till Sverige. Chy- 

 dcnii der utförda undersökningar rörde sig på ett område som snart under ett 

 hundra år bearbetats, om icke uteslutande, så dock förnämligast af nordiske 

 kemister, nämligen de sällsynta jordartsmetallernas gebit. Såsom den, hvilken 

 egentligen öppnade undersökningarna på detta område kan betecknas profes- 

 sorn i Abo, Johan Ga do lin, hvilken år 1794 i ett, sedermera efter honom upp- 

 kalladt mineral, upptäckte en ny jordart, efter mineralets fyndort Ytterby i 

 Sverige l)enämdt ytterjord. Chydenius arbetade visserligen icke med de egent- 

 liga gadolinitmetallena utan med en annan dem ganska närstående sällsynt 

 jordartsmetal], nämligen torium och dess föreningar. Resultaten af dessa un- 

 dersökningar finnas nedlagda dels i en i öfversigten af K. Vet. Akad. förhand- 

 lingar gemensamt med A. E. Nordenskiöld offentliggjord uppsats: ,, Försök att 

 framställa kristalliserad thorjord och tantalsyra", dels i Chy den i i för docentur 

 utgifna spécimen: „Kemisk undersökning af thorjord och thorsalter." 



Berzelius hade år 1828 i ett norskt mineral (nu torit) upptäckt en ny 

 jordart, hvilken han kallade torjord. Den derur isolerade metallen benämde 

 han torium. Samma element iakttogs sedermera i några andra mineralier, 

 nämligen pyroklor, monazit och orangit. Berzelius undersökte särskilda af to- 

 riums föreningar och bestämde dess atomvigt. En och annan forskare hade 

 sedermera undersökt den ur olika mineralier framstälda torjorden och uppvisat 



