539 



dess identitet ined den ur toriten erliållna,, men torförcningarna voro ännu mycket 

 ofullständigt kända särskildt med häus\n till deras qvantitativa sammansättning, 

 Il varjämte toriums ställning till andra metaller icke var klar. C h j- den ins ut- 

 förde en m\cket ingående undersökning öfver detta ämne. han framstälde nya 

 torirumföreningar, studerade närmare förutbekanta sådana och faststälde deras 

 sammansättning. I likhet med Berzelius ansåg han torjordens sammansättning 

 vara Th O (0=8), ehuru han dock ingalunda var blind för dess stora öfver- 

 ensstämmelse med zirkonjorden (Zr02, 0=8). Chydenius gjorde icke några 

 noggranna bestämningar af torimus atoravigt, men han beräknade densamma 

 ur de af honom och af Berzelius gjorda analyserna af metallens salter och han 

 kom till talet 59, le såsom medeltal, hvilket stäldt i öfverensstämmelse med nu 

 gällande atomvigtstal gör 230,64. ur senare bestämningar af Delafontaine, 

 Cleve och Nilson framgår, att detta ^al är för högt. Sistnänide forskare har 

 kommit till talet 232,4, hvilket torde böra anses vara det noggrannaste. Un- 

 dersökningarna öfver toriumföreniiigarna hafva senare underkastats en revi- 

 sion af Cleve och äfveii Chydenii ui)pgifter hafva i några afseenden blifvit 

 korrigerade, men resultaten af hans svåra och nnidsamma undersökning ega 

 likväl bestående värde. Råmaterialet för arbetet, hufvudsakligeu orangit, hade 

 Chydenius delvis sjelf insamlat under sin mineralogiska resa till Norge. 



Vid ofvannämda arltete hade Chydenius äfvcn undersökt ett af aflidne 

 prof. Mo san der ur eu.xenit framstäldt preparat, hvilket enligt sistnämdes an- 

 teckningar skulle innehålla torjord. Chydenius kunde emellertid icke liekräfta 

 denna uppgift. ïvenne år senare upptog han emellertid eu.Kenit ånyo till under- 

 sökning och fann, att denna i sjelfva verket innehåller torjord icke mindre 

 än GVo (-jOm thorjord ur euxcnit"). 



Hemkommen från sin resa speciminerade Chydenius år 1801 för docentur 

 och utnämdes den 30 sept, sagde år till docent i kemi samt aflade den 13 

 dec. samma år filosofie-licentiatexamen. Tre år senare promoverades han till 

 filosofie doktor. Ar 1862 utsågs han till kurator för fys. mat. fakulteten och 

 tjenstgjorde såsom sådan ända till år 1868, då afdelningsinstitutiouen ånyo 

 infördes. Chydenius var föröfrigt studentkårens eller rättare de nyssnämda 

 år legaliserade studentmötenas förste ordförande och vann i denna egenskap 

 mycket erkännande och sympati hos studenterne. 



Ar 1858 hade Arppe utnämts till rektor för universitetet och år 1860 

 ånyo omvalts till denna post. En docent i kemi var under sådana förhållan- 

 den synnerligen behöflig och Chydenius förordnades äfven vid 1862 års ingång 

 att förestå den kemiska professionen. Såsom tjenstförrättande professor upp- 

 rätthöll han — med endast ett års afbrott — den kemiska undervisningen 



