540 



vid universitetet under en tid af nära tio år. Det var ett tungt och ansvars- 

 fullt arbete den unge docenten hade att utföra. Ledningen af laboratoriet 

 och undervisningen derstädes kräfde mycken tid och arbete synnerligast da 

 han såsom biträde hade endast laboratorn. Det gälde för honom vidare att 

 för kemin upprätthålla det anseende den under Arppes målsmanskap vunnit 

 och dertill kom, att kemin vid denna tid var stadd i en omdaning som af 

 hvarje och särskildt en yngre akademisk lärare måste noggrant uppmärksammas. Äf- 

 ven den kemiska undervisningen reformerades vid denna tid. Slutligen bör icke 

 lemnas obeaktadt, att det var mot slutet af 1860-talet som den nya kemiska 

 institutionen uppfördes. Arppe hade väl uppgjort den allmänna planen för 

 denna inrättning, men i afseende å inredningens många detaljer egde Chy- 

 denius att lemna råd och anvisningar. Med ospard möda och stor oifervil- 

 lighet egnade han sig åt det arbetsdryga värf honom såsom t. f. professor ålåg. 

 Sina egna vetenskapliga arbeten måste han härunder skjuta åt sidan. 



År 1866 blef Chydenius i tillfälle att förverkliga en länge närd önskan, 

 nämligen att vid någon af de stora forskningshärdarne i utlandet få vidare 

 utbilda sig för sitt kall. Han ansökte nämda år Alexandersstipendiet och, 

 ehuru han hade trenne förtjente medsökande, rekommenderades han af kon- 

 sistorium enhälligt till stipendiets erhållande ,,på grund af det afgjorda före- 

 träde han egde framför sina medsökande uti de framstående förtjenstcr 

 han såsom flerårig akademisk lärare redan förvärfvat, äfvensom med afseende 

 å den vigt och betydenhet det af honom uppgifna ändamålet för resan egde 

 för universitetet." Till denna utgång medverkade kanske äfven den omstän- 

 dighet, att den nya laboratorii bygnadens uppförande kort förut blifvit beslu- 

 ten och Chydenius hade för afsigt att under sin resa taga kännedom om de 

 förnämsta kemiska institutioner i Tyskland. 



Närmaste målet med hans resa var emellertid Paris, der särskildt Wiirtz, en 

 af den moderna kemins förnämsta banbrytare och lianérförare och vid denna 

 tid stående på höjden af sin forskareverksamhet; på honom utöfvade en mäg- 

 tig dragningskraft. I Paris inträftade Chydenius hösten 1866 och förblef der 

 ända inpå sommaren följande år. Han arbetade under hela denna tid i W ur t z' 

 laboratorium i Ecole de médecine. 



I afseende å omfattning var detta laboratorium nog obetydande och med 

 hänsyn till utrustning af enklaste slag, men icke dess mindre voro arbetsplat- 

 serna i detsamma synnerligen eftersökta. Hit strömmade unge forskare från 

 alla kanter af den civiliserade verlden. Det var Wiirtz' person som utgjorde 

 den dragande magneten. Och sällan torde väl rika naturgåfvor, grundlig lär- 

 dom, hängifvenhet för sitt kall och en sympatisk personlighet varit i samma 



