545 



sats: „Undersökning af fossilt harz frän Grönland". Materialet till densamma 

 hade lemnats af A. E. Nordenskiöld, som funnit detsamma under sin resa 

 till Grönland 1870. 



I sina expcrinientela arbeten var Chydcnius minutiöst noggrann. 

 Sitt eget laboratoi'ium höll han fint och städadt och hans apparater gjorde 

 intrjcket af en viss elegans i uppställningen. Gentemot resultatet af sina un- 

 dersökningar var han mycket, säkerligen för mycket skeptisk. Detta framgår 

 nogsamt ur de undersökningar han oftentliggjordc och ännu mer ur de försök 

 och iakttagelser han gjorde men aldrig publicerade. 



Om Chydcnius såsom akademisk lärare tinnes endast ett omdöme, näm- 

 ligen det, att han var en utmärkt sådan, särskildt under den tid han ännu 

 var vid fulla kropps- och själskrafter. Åt sitt universitetslärare kall cgnade 

 han sin bästa tid af sina bästa är. Han hängaf sig ät denna verksamhet icke 

 blott af pligtkänsla utan äfven af naturlig böjelse. Talrika äro de elever, 

 hvilka bevara hans person i kärt och tacksamt minne. 



Hans föredrag utmärkte sig genom liflighet i framställningssättet och i 

 dem framlyste det varma intresse för ämnet som besjälade föreläsaren. Chy- 

 denii föreläsningar voro också bland de mest besökta vid universitetet. Iluf- 

 vudvigten lade han på den kurs i experimentalkcmin lian nära nog Iivarje år 

 höll för att i sitt ämne inviga nybörjarenc och han sparade icke på möda och 

 förberedelser för att kunna visa så många och vällyckade experiment som möj- 

 ligt, liksom han ock bar omsorg om, att, såvidt laboratoriets den tiden ytterst 

 små och för andra ändamål behötliga tillgångar mcdgåfvo, föröka samlingen af 

 hithörande apparater, som tidigare befunnits sig i ganska bristfälligt skick. 



Huru intresserad han var af sina föreläsningar framgår t. ex. deraf, att 

 han äfven senare under tider, då han tillföljd af sjuklighet ofta befann sig i 

 nedslagen sinnesstämning, kunde blossa upp i yster munterhet, då han kom in 

 till laboratoriet efter en föreläsning, som han lyckats få sådan, att han sjelf 

 var nöjd med den. 



Ett lika varmt intresse visade han äfven för den praktiska undervisningen 

 i laboratorium. Under den personliga bei'öringen med sina lärjungar i labo- 

 ratoriet inverkade han i rikt mått på dessa och vann deras uppriktiga till- 

 gifvenhet. Med uppoffrande ifver handledde han deras arbeten och upp- 

 muntrade dem att göra sitt bästa. Han var så litligt intresserad när det gälde 

 ett litet svårare arbete, som om det hade varit ett för honom sjelf högst vig- 

 tigt experiment, och var det något som gjordes första gången i laboratoriet, 

 var han helst med från början till slut och såg det ut att gå bra, strålade han 



