554 



tillfälliga smulorna af den kemiska forskningens resultat, utbilda sig som en i 

 mänga afseenden särskild teknisk branche deraf. Vid pröfningen af närings- 

 och njutningsmedlen, de oflicinella drogerna och de farniaceutiskt-kemiska äm- 

 nena, liksom vid giftundersökningarna har farmaceutiken sitt särskilda område, 

 der hon med iakttagande af de framsteg den kemiska och mikroskopiska ana- 

 lysen ger, kan bibehålla sin berättigade plats som en länk i naturforskningens 

 stora kedja och på sitt special forskningsområde deltaga i det allmänna kul- 

 turarbetet. 



Till dessa allmänna betraktelser ledas vi ofrivilligt, då vi gå till en min- 

 nesteckning af honom, som först fick vården om den farmaceutiska vetenska- 

 pen i Finland sig ombetrodd. 



Frans Josef von Becker föddes den '% 1823 i Åbo, der föräl- 

 drarne akademiadjunkten Reinhold von Becker och hans fru Karolina 

 Idestam då voro bosatta. Född i Savolax, af gammal, sist från Lifland, 

 i svensk tjenst öfvergången adlig slägt, var Reinhold von Becker en af de 

 förste, som nitälskade för finska språkets odling. Genom sitt grundläggande 

 arbete „Finsk grammatik"^ tryckt i Åbo 1824, har han vunnit ett framstående 

 rum i den finska litteraturens historia. Adjunkt i historia redan 1816, med- 

 förde han från Åbo de fordna akademiska traditionerna, hvilka ännu länge 

 fortlefde i hans hem och bland hans gamla vänner. Efter föräldrarnes flytt- 

 ning till Helsingfors, erhöll Frans von Becker sin uppfostran i det af Axel 

 Laurell grundlagda och ledda lyceum, samt blef student den "% 1839. Under 

 sin studietid öfvade Becker träget och med framgång teckningskonst under 

 ledning af universitetets dåvarande lärare, Pehr Adolf Kruskopf och Frans 

 Fredrik Sedmigradskij, samt åtnjöt äfven ett tecknings stipendium. Sin 

 filosofie kandidatexamen undergick Becker den "'% 1844 och blef promoverad 

 filosofie magister den -'/„ s. å. Redan tidigt bestämde sig Becker för läkare- 

 kallet; måhända under inverkan af arkiatern Johan Agapetus Törngren, i 

 hvars hem på Laukko gård, det fordna Kurckska godset, i Wesilaks soc- 

 ken, han med sina föräldrar och syskon ofta vistades under somrarna. Lauk- 

 kos natursköna omgifningar gaf den der församlade ungdomen rikt tillfälle 

 till studier i naturen. Traktens flora och fauna lockade till exkursioner. Jagt 

 och fiske voro ofta återkommande förströelser. Den 18:de augusti, Agapetus' 

 dagen, firades hvarje år som en högtid; till hvilken när och fjerran boende 

 vänner samlades. Bland gästerna saknades sällan Immanuel Ilmoni och 

 Elias Lönnrot, som förut varit informator i Törngrenska huset, när han 

 vistades i södra delarna af landet; samt andre af T örn gren s fordna lärjun- 

 gar och vänner. 



