563 



I (len mån terapin öfvergifvit bruket af dessa sammansatta läkemedel, 

 hvilka voro de äldre läkarenes stolthet och glädje, hafva kemiskt bestämda 

 ämnen kommit allt mer och mer i användning. Den organiska kemin har un- 

 der sin storartade utveckling upptäckt eller bildat föreningar, hvilka farma- 

 kologin bemäktigat sig för anställande af experimentel pröfning. Mänga af 

 dem hafva befunnits äga starkt utpreglade verkningar på vissa af menuisko- 

 kroppens väfnadcr eller organ. De hafva vunnit stor terapeutisk användning 

 och deras antal ökas ständigt. Vi beiiöfva här endast erinra om cocain, 

 antipjrin, jodol. salol, sulfonal m. m. Deras beräknade inverkan beror 

 framför allt på deras renhet och, emedan apotekaren icke sjelf kan bereda 

 dem, inkomma de i handeln såsom fabriksvaror och kunna i följd deraf vara 

 underkastade mångahanda förfalskningar. Utredningen af deras godhet och 

 användbarhet fordrar sakkännedom icke mindre från apotekarens, än läkarens 

 sida. Utom dessa rent kemiska, till sin sammansättning noggrant kända me- 

 del, införas tid efter annan nya växtdrogcr från olika delar af vcrlden, många 

 af oskattbart värde. Medan växtkemin arbetar på utforskandet af deras verk- 

 samma delar, har farmaceuten att skydda sig mot de mer eller mindre afsikt- 

 liga förfalskningar, hvilka öfverallt möta honom, och läkaren, att förvissa sig 

 om att de medel, livilka han förordnar, äro sådana han önskar och behöfver. 

 Den mikroskopiska undersökningen af de olika drogernas anatomiska byggnad, 

 deras jemförelse med farmakopéens föreskrifter, den kemiska pröfningen af de 

 i handeln införda ämnenas reaktion och möjliga föroreningar, bestämningen af 

 deras och andra inköpta apoteksvarors, extrakters, tinkturers m. m. använd- 

 barhet som terapeutiska ageutier, se der allt föremål för läkarens studier och 

 omsorg. För den läkare, som i detta hänseende saknar nödiga förstudier, skall 

 det blifva nära nog omöjligt att senare inhemta dem. Han tvingas att icke 

 blott föreskrifva läkemedel, om hvilka han icke äger någon egentlig känne- 

 dom, utan äfven att med afseende å deras godhet och duglighet anförtro sig 

 åt apotekarens insikter och redlighet. Skall vårt apoteksväsende vinna och 

 bibehålla förtroende, så bör icke blott farmaceuten erhålla den bildning och 

 yrkesskicklighet att han kan följa med vetenskapens utveckling, utan äfven 

 den blifvande läkaren genom åskådning och öfning bibringas den insikt och 

 praktiska färdighet, att han har ett säkert omdöme i hithörande frågor. 



Becker torde likväl redan tidigt funnit sig otillfredsställd med sin lärare- 

 plats. Begåfvad med fin och säker hand intresserade han sig redan vid bör- 

 jan af sin läkarebana för kirurgin. När den ännu obesatta kirurgiska profes- 

 sionen efter J. W. Pip pings oförmodade död ånyo anslogs ledig under vin- 

 tern 1858, ansöktes den af Becker, som förordnades af konsistorium att före- 



