565 



W. Pippiiig som assistent. En n}' 1857 företagen resa till Berlin satte lio- 

 noni i tillfälle att åter begagna sig af von Grraefes kliniska undervisning 

 och förvärfva sig hans förtroende och vänskap. 



När kirurgiska professionen, hvarmed oftalmologin var förenad, undgick 

 honom, inlemnade han under intrycket af denna motgång, i början af 18G0 

 till dåvarande generalguvernören grefve Berg en skrift med framställning 

 om inrättandet i Helsingfors af ett från universitetet skildt ögonsjukhus med 

 utrymme för 20 sjuka, der tillika teoretisk och praktisk undervisning i ögon- 

 sjukdomarncs bebandling skulle meddelas med tvenne föreläsningar och två 

 gånger praktiskt-kliniska demonstrationer i veckan, men hvars föreståndare icke 

 skulle underlyda konsistorium academicum. Förslaget åtföljdes af beräkning 

 öfver sjukhusets första uppsättning och årlig utgiftsstat för detsamma. Bland 

 motiverna till sjukhusets inrättande anfördes det stora antalet ögonsjuka och 

 blinda i vårt land, bvaraf en stor mängd genom i tid inledd behandling kun- 

 nat räddas. Becker uppskattade de fullkomligt blindas antal i Finland vid 

 1858 års slut till 3,529 eller en blind på 482,6 personer och de ögonsjukas 

 antal till 17,645. Till grund för dessa beräkningar lade han det resultat, som 

 framgått ur undersökningar i Norge och Lifland öfver de blindas antal i för- 

 hållande till dervarande befolkning. 



Under förutsättning att blifva föreståndare för det nya sjukhuset begärde 

 Becker att åtnjuta samma lön han vid den tiden innehade eller 1,600 rubel, 

 äfvensom enahanda pensionsförmåner, som tillkommo öfrige civile embetsraän i 

 Finland. Afven en assistent med 200 rubel i lön skulle anställas vid sjuk- 

 huset. Kostnadsförslaget till upprättande af ett ögonsjukhus med 20 sängar 

 uppgick till 1,500 rubel silfver och den årliga utgiftsstaten till 2,700 rubel, 

 utom föreståndarens lön. Skriften slutade med dessa ord: „Skulle Eders Ebr- 

 laucht behaga godkänna i fråga varande förslag och dera före utgången af 

 nästinstundande mars nådig stadfästelse vinnas, så att jag då från min nuva- 

 rande befattning finge afgå, skulle inrättningen redan den 1 nästinstundande 

 september kunna träda i verksamhet". 



Förslaget hänskjöts likväl så väl till collegium medicum som konsisto- 

 rium academicum. Tidpunkten för detsamma var i hög grad ogynnsam. Sam- 

 tidigt förelåg nämligen till afgörande förslaget om förening af universitetets 

 kliniska institut med det s. k. allmänna hospitalet till en stor gemensam an- 

 stalt, så väl för vården af sjuka, närmast från Nylands län, som för medde- 

 lande af praktisk undervisning i läkarevetenskapens alla grenar, en förening, 

 som äfven kom till stånd ännu samma år genom k. kungörelsen afden^%1860. 



Collegium medicum ansåg derför att genom förslaget att inrätta ett från 



