I. 



Muskeln verkar på en fritt hängande vigt, 



I öfverensstämmelse med nyss nämnda förutsättningar antaga vi att vid 

 muskelns nedre ände är fästad en vigt förmedelst en lämplig hake jeuite tråd, 

 att vidare fi'ån vigten utgår en skrifarm i horizontal riktning; denna skrifai-m 

 tankes under muskelns förkortning röra sig parallelt med sig sjelf i ett och 

 samma vertikalplan samt dervid teckna muskelkurvan på en vertikalt ställd 

 skrifj^ta. Utförandet af verkliga försök under dessa förhållanden möter visser- 

 ligen svårigheter, emedan det rörliga systemet (vigten jemte skrifarmen) vid 

 muskelkontraktionen försättes i rörelse ej blott i riktningen af vertikalen, utan 

 äfven åt sidorna, och derföre den uppdragna muskelkurvan ej har kontinuerligt 

 och regelbundet förlopp. Men den teoretiska behandlingen af detta fall gestaltar 

 sig relativt enkelt; denna anordning är derföi-e egnad att på möjUgast enkla 

 sätt gifva öfversigt af de förhållanden som möta vid undersökningar af i fråga 

 varande slag eller vid analys af muskelkurvor öfverhufvud. Af denna orsak 

 ställa vi här detta fall främst. 



1. Eqvationen för rörelsen. De krafter som verka på vigten äro muskel- 

 kraften och tyngdkraften; den förra må betecknas med Q, den senare med 

 Mg, der M betecknar massan för hela det rörhga systemet (vigten jemte skrif- 

 armen) och (j accelerationen tillfölje af tyngdkraften. Dessa krafter verka här 

 i samma vertikal, men i motsatt riktning; tages derföre Q, som verkar uppåt, 

 såsom positiv, så hafva dessa krafter till résultant 



Q~Mg. 



Vidare må muskelns förkortning i ett visst ögonblick betecknas med y ; 

 då betecknar y tillika det vägstycke massmedelpunkten för hela det rörliga 



