10 K. H ALLST KN. T. XXIV. 



och utsäger blott att den mekaniska energi som muskeln under kontraktionen 

 meddelar systemet, användes till eller kommer i dagen såsom arbete och rörelse 

 i systemet, — ett sakförhållande som är så att säga sjelfklart; båda dessa 

 summander, arbetet och lörelsen, kunna vidare bestämmas till deras storlek af 

 eqvationen 6 genom att af muskelkurvan härleda värdena för de, resp. ordina- 

 terna y och hastigheterna v. 



Förlägges vidare nedre gränsen vy, resp. i\ till det ögonblick kontraktionen 

 begynnei-, så är y^ och v^ lika med noll, och den föregående eqvationen blifver 





Qdy = Mgy + — ; 



detta är sålunda uttrycket för hela den mekaniska energi muskeln meddelat 

 systemet intill det ögonblick t, då muskelns förkortning är y och systemets 

 hastighet v. 



I en viss punkt af kurvan, nemligen i dess uppstigande del eller skenkel, 

 upphör muskeln att verka på systemet; den tidpunkt då detta intraiïar må 

 betecknas med r, koordinaterna för de motsvarande punkterra på muskelkurvan 

 med Xt y t samt hastigheten som systemet i detta ögonblick har med v^ ; då är 

 af föregående eqvation 



Ut 



Er=^Qdy^Mgyr + ^ 7. 



uttrycket för hela den mekaniska energi E^ som under kontraktionen medde- 

 lats systemet. 



Från denna tidpunkt r fortsätter systemet sin rörelse tillfölje af den 

 hastighet Vr det har. Det är lätt att förstå huru denna rörelse gestaltar sig, 

 ty här är numera blott fråga om en vid tidpunkten r med hastigheten v-r i 

 vertikal riktning uppkastad kropp som står endast under tyngdkraftens infly- 

 tande; för de ändamål här afses följa vi denna rörelse litet närmare. Af 

 eqvationen 5 fås differentialeqvationen för denna rörelse, då Q deri göres lika 

 med noll, och samma eqvation kan äfven omedelbart uppställas; den blifver 



eller efter multiplikation med dy samt integration 



