IL 



Muskeln verkar på en liäfstång. 



1. Eqvationen för rörelsen. Samma försöksanoi'clning som i förra fallet 

 må bibehållas blott med den skilnad att vid muskelns nedre ände i stället för 

 en fritt hängande vigt fästes en häf stång, som j ernte dervid fixt förenade delar 

 kan vridas kring en horizontal axel. Vid häfstången är ett skrifstift för upp- 

 dragande af muskelkurvan fästadt ; vidare är apparaten eller myografen så 

 anordnad att skrifstiftets spets och massmedelpunkten för det system häfstången 

 jemte alla dermed fixt förenade delar bildar, ligga eller kunna ställas i samma 

 plan genom vridningsaxeln ; detsamma gäller massmedelpunkten för den del af 

 det rörliga systemet som icke är eqvilibrerad af likadana materiella delar på 

 andra sidan om vridningsaxeln; härigenom förenklas nemligen undersökningen; 

 hm-u detta är att realiseras lemnas för tillfället å sido. De vinkelräta afstånden 

 från vridningsaxeln till skrifstiftets spets och till massmedelpunkten för den 

 icke-eqvilibrerade delen af systemet betecknas i det följande med resp. q och a; 

 dessa linier göra vid hvarje läge för systemet likastora vinklar med en lodlinie 

 eller vertikal; det gemensamma värdet för denna vinkel, räknad från en lod- 

 linie som är dragen genom "STidningsaxeln nedåt, betecknas i det följande med (p. 



Det är eqvationen 1 som här är att tillämpas ; härför äro främst viid- 

 ningsmomentet och tröghetsmomentet samt vinkelaccelerationen att närmare be- 

 stämmas. 



För bestämning af vridningsmomentet må till en början i det ögonblick 



vinkelhastigheten är oj och vinkelaccelerationen — eller o/, muskelkraften hafva 



värdet Q och dess momentarm värdet q; då är Qq vridningsmomentet tillfölje 

 af muskelkraften i det i fråga varande ögonblicket; detta vridningsmoment 

 sträfvar att höja systemet eller dess massmedelpunkt, och tages här positivt. 



