32 K. Hallsten. T. XXIV. 



eller t och i/- , här är att mätas. Af skilda orsaker, bland andra den att de 

 fysiologiska förhållanden hvarom i föregående afdelning varit fråga, närmast 

 bero af vridningsvinkeln i/', hafva vi föranledts att ntföra undersökningen så- 

 lunda att tiden t och systemets motsvarande vridningsvinkel »/> uppmätas. 



Mätning af den vinkel ^/' som motsvarar tiden t kunde här tänkas utförd 

 på följande sätt: den vid initialläget uppdragna horizontallinien t^^x afdelas i 

 ett större antal (några tiotal) lika stora delar d; börj andes från den punkt som 

 mots^'arar tidi)unktcn /■„ för retningen, och ända intill muskelkurvans slutpunkt; 

 häimed blifver 



(1er Jt betecknar tiden för skrifytans förskjutning om vägstycket rt . Mät- 

 ningen af V k'111 fill en början tänkas utförd föimedelst en vinkelmätare sam- 

 mansatt af en cirkelskala och tvenne skenklar Oj och q^ , som hvardera hafva 

 skrifarmens längd y och utgå från cirkelskalans medelpunkt; den ena af dem 

 Qi är fixerad vid cirkelskalan, den andra ^t^ kan vridas kring dess medelpunkt 

 och dess lutning mot (>i kan afläsas på skalan. För utförande af mätningen 

 ställes den fixa skenkeln Qi på horizontallinien t^x med dess fria ände på ett 

 af delstrecken, det må antagas på det w:te räknadt från punkten t^ ; sedan 

 vrides den rörliga skenkeln tills dess fria ände ligger på muskelkurvan; vid 

 detta läge afläses lutningsvinkeln mellan skenklarna (Ji och (j.,. Då bestämmer 

 pi'odukten n At tiden t och den aflästa vinkeln den motsvarande vridningsvin- 

 keln i/' . Här må vidare anmärkas att för de beräkningar som stöda sig på 

 resultaten af mätningarna måste mätningarna upprepas för några närliggande 

 punkter som motsvara likastora tidsdiiferenser M; mätningarna äro sålunda här 

 att upprepas vid (» + l):sta, (n + 2):dra etc. delstrecken. 



Horizontalliniens afdelande i likastora stycken d måste naturligtvis ske 

 med mycken noggrannliet; enklast synes detta här uppnås genom grafisk metod, 

 nemligen en stämmgaffelkurva (t. ex. förmedelst en Pfeil's signalapparat, hvars 

 ledningstrådar bilda en del af strömbanan till en strömafbrytande stämmgaffel). 

 Hvarann half-våglängd af denna kurva kommer sålunda att ligga ofvanom och 

 hvarann nedanom horizontallinien t^^x; en hel våglängd I kan då ersätta af- 

 ståndet d mellan delstrecken i förra fallet; här är således 



l — cJt, 



der /Jt nu är stämmgaffelns period. [Under dessa förhållanden förenklas den 

 förehggande uppgiften; det är icke numera nödvändigt att skrifytan rör sig 

 med konstant hastighet såsom öfverallt i det föregående förutsatts; antalet n 



