N:o 1. Analys nf miishéllmmor. 33 



våglängder räknade från ^„ angifva nemligen det antal perioder Jt som bestäm- 

 mer tiden t så att fortfarande 



oberoende deraf hnrn skrifytans hastigbet förändrats nndci- det nniskelkurvan 

 nppdragits; den motsvarande aflästa \inkeln åter mäter vridningsvinkeln V- i 

 detta ögonblick]. 



Enligt sådana princijjer skulle mätningarna af vinklarna j/' — de enda 

 som bär beböfva mätas då jn de motsvarande tiderna omedelbart antydas af 

 antalet n våglängder på stämmgaftelkurvan — kunna ske. Men vissa olägen- 

 heter och svårigheter vidlåda detta förfarande; bland annat är det ej alldeles 

 lätt att åstadkomma den vertikalt ställda skrifytans rörelse i horizontal riktning 

 med här beböflig hastighet och noggrannhet; af denna orsak hafva vi inslagit 

 ett något förändradt förfarande för utförande af försöken och dermed af mät- 

 ningarna. I stället för att förskjuta den vertikalt ställda skrifytan i horizontal 

 riktning hafva vi nemligen låtit densamma vrida sig kring en hoi'izontal axel. 

 Idén att sålunda upptaga myogrammen på en roterande skifva är icke ny; 

 Valentin ') tillämpade densamma för tre decennier sedan och till och med tidi- 

 gare, redan 1855 -); men för de frågor inom allmänna nerv- och muskelfysio- 

 login som sedan dess varit föremål för undersökningar, har sådan anordning ej 

 vunnit vidare användning; man har förkastat metoden och till och med bekla- 

 gat att sådan grafisk metod kommit till användning. För närvarande uppgift 

 synes dock sådan roterande skifva vara rätt lämplig. 



Under dessa förhållanden har planen för undersökningens utförande blifvit 

 följande: 



l:o) myografen, inställd för initialläget, förskjutes till dess skrifarmen o 

 är parallel med skrifytan (en slipad glasskifva) och speisen af skrifstiftet (en 

 nål i horizontal riktning vinkelrät mot o) berör skrifytan i en punkt; denna 

 punkt ligger i ett vei-tikalplan genom skrifytans rotationsaxel. Efter denna 

 anordning uppdrages muskelkurvan, sj elffallet på ej alldeles litet afstånd från 

 skifvans rotationsaxel. Dernäst utmärkes ögonblicket för retningen. Slutligen 

 ■\ad initialläget får skrifstiftet uppdraga en cirkel (som motsvarar horizontal- 

 linien t^^x i figuren 2 vid förra anordningen); 



2:o) myografen aflägsnas och Pfeil's signalapparat intager dess ])lats; 

 skrifarmen anordnas till skrifytan så att stämmgaffelkurvan uppdrages; denna 



') G. Valentin: Die Zuckimgsgesetze des lebenden Nerven und Muskels. Leipzig & Heidelberg 

 1863, pag. 12, 25 och följ. 



-) Enligt notis i nyssnämnda arbete, pag. 12. 



