44 K. Hallsten. T. XXIV. 



afstånd från ytan. Då sådant läge blifvit funnet vrides skifvan (från dess 

 axel) för att tillse att det nämnda afståndet förblifver oförändradt i hvarje 

 läge för skrifytan. Sådana försök hafva visat att hvarje af våra skifvor få 

 anses hafva saunna tjocklek (0.6 till O.f centimeter) öfverallt, och vidare att 

 i det nämnda läget — hvilket vid utföi-ande af försök alltid är att upjjsökas 

 — skrifytan är vinkelrät mot apparatens rotationsaxel. Det kan tilläggas att 

 om skifvans tjocklek i alla fall i olika afdelningar något litet varierar, så har 

 detta här ej inflytande, emedan vid instrumentets användning skrifstiftets spets 

 är litet tilltryckt mot skrifytan och af den i paragraf 1 omnämnda spiralfjädern 

 hålles i detta läge. 



För pröfning om skrifytans vinkelhastighet, sålänge muskelkurvan upp- 

 drages, är konstant, hafva vi användt den vanliga metoden att uppdraga en 

 stämmgaffelkurva på skrifytan; för hlotta ögat ser det ock ut såsom om våg- 

 längderna i gebitet af nuiskelkurvan skulle hafva samma längd, resp. samma 

 vinkelmått. Förhållandet kan vidare noggrannare undersökas förmedelst cirkel- 

 skalan för mätande af tiden eller den deremot svarande vinkeln (dock ej nog- 

 grannare än på en minut när); sådan mätning har visat våglängdeinia vara så 

 att säga likastora (t. ex. i ett fall uppmättes 20 våglängder, hvilka i gebitet 

 af muskelkurvan omfattade en fjerdedel större vinkel än kurvan; hvarje af 

 dessa våglängder hade ett vinkelmått af i det närmaste 2" 21'. Här må 

 vidare nämnas att förrän armen för uppfångande af fallvigten ordnades så som 

 i paragraf 2 nämndes kunde våglängderna under samma förhållanden visa 

 ganska stora differenser som framträdde utan bestämd ordning, och vid mätning 

 kunde gå ända till 7 à S vinkelminuter. Dessa differenser berodde på de 

 skakningar i hvilka rotationsapparaten försättes då armen för uppfångande af 

 fallvigten är fästad vid dess stativ; skakningarna observerades härvid tydligt 

 om handen hölls på någon del af stativet då apparaten var i verksamhet. Dessa 

 förhållanden och observationer med mikroskopet af små oregelluindenheter jem- 

 väl på några ställen af muskelkurvan hafva gifvit anledning att anordna armen 

 för uppfångande af fallvigten såsom of van i paragraf 2 nämndes). 



Noggrannheten med hvilken systemets (eller skrifarmens och dervid fastade 

 delars) rörelse upptecknas på skrifytan är vidare beroende deraf om drifkraften 

 vid försöken är densamma, t. ex. då muskelkurvan uppdrages och likaså tid- 

 kurvan, emedan hvardera kurvan vid våra försök upptages skildt; likaså då 

 på samma skrifyta successivt upptagas flera muskelkurvor och en tidkurva. 

 För dessa ändamål är det ej nog att den fallande vigten har samma storlek; 

 äfven fallhöjden måste vara densamma. Det senare uppnås genom att linda 

 snöret, förmedelst hvilket den fallande vigten verkar på rotationsaxeln, på 



