46 K. Hallsten. T. XXIV. 



Pröfning af skalorna förmedelst deras nonier, resp. Okularmikrometern 

 visar nog-graiin öfvereiisstämmelse ; 29 intervaller på skalan för mätande af 

 vinkeln a upptaga i hvarje läge 30 intervaller pä nonien; detsamma gäller 

 skalan och nonien för mätande af vinkeln (■i). Installes slutligen Okularmikro- 

 metern sålunda att de parallela linierna i dess 'okular ligga jemnt på två när- 

 liggande delstreck af skalan, och således deras afstånd från hvarandra är jemnt 

 ett delstreck, så inträffar detsamma vid hvarje annat läge skalan gifves till 

 Okularmikrometern. 



Pröfning af mikrometerskrufven i skalan för mätande af vinkeln i/' har 

 icke skett; vi utföra nemligen mätningarna alltid sålunda att inställningen ut- 

 föres nästan fullständigt förmedelst hand och att mikrometerskrufven anlitas 

 blott för den sista inställningen, hvarvid endast en ringa bråkdel af så att 

 säga samma skrufgänga kommer till användning vid alla mätningarna. 



5. Konstanterna för beräkningarna. Vi af se här endast de konstanter 

 som komma till användning i det längre fram anförda försöket; i detta försök 

 användes ingen vigt mg och inga löpande vigter. Här hafva således m och 

 7'y båda värdet noll. Vidare användes anordningen l:o, livarom ofvan i af- 

 delning II var fråga; trådens längd behöfde således ej mätas. 



l:o Skrifarmens längd q är en gång för alla bestämd, nemligen 20 

 centimeter (från skrifspetsen till vridningsaxeln i vinkelrät riktning). 



2:o Radien för hjulet är att mätas och härtill är radien för den använda 

 (silkes-)tråden att adderas för att erhålla värdet för R i de ofvan — i afdel- 

 ning II — uppställda eqvationerna. Detta värde befanns i medeltal af tre 

 mätningar vara 



JR = 3.996 centimeter, 



hvartill är att adderas trådens radie O.012 centimeter för en måttligt utspänd 

 tråd. Radien B i de ofvan angifna eqvationerna har sålunda värdet i2 = 4.oo8 

 centimeter. Mätningarna utfördes med stångcirkel. 



3:0 Momentet Mga för det rörliga systemet bestämdes förmedelst vägniug; 

 [här må anmärkas att vågens kupa måste hafva vid öppning i ena änden, för 

 att myografen, ställd på dess stativ, tillräckligt skall kunna närmas vågbalken ; 

 för användning af fysiologiska laboratoriets kemiska våg blef det tillochmed 

 nödigt att helt och hållet aflägsna kupan; vidare var vågbalken på de ställen 

 der vigtskålarna hänga försedd med tvenne helt små, lika tunga krokar]. Vid 

 utförandet af vägningen fick stafven för de löpande vigterna förmedelst en 

 kokongtråd, som var fästad vid den ena af de ofvan nämnda krokarna, hänga 



