N:o 1 . Analys af muskelkurvor. . 73 



och karaktäriseras af vissa värden för den förmedelst hårkorset uppmätta 

 vinkeln W; denna spetsiga vinkel antager nemligen i en punkt på kurvans 

 uppstigande skenkel maximalt värde f^,,,, och aftager sedan mer och mer tills 

 den — såsom ofvan redan nämndes — i en punkt på nedstigande skeiikeln 

 (och ej långt från km-vans topp) antager värdet noll; denna punkt beteckna 

 vi med &(,. Vid utförandet af beräkningarna ^åsar sig vidare att vinkeln 

 (tT + V' — fe*) i en punkt på uppstigande skenkeln antager minimalt värde 

 (^ + 1/> — @),„ ; denna punkt ligger något närmare kurvans begynnelse än 

 punkten W„, ; likaså visar sig att mellan de båda sistnämnda punkterna 

 (^' + V' — &)m och M,„ vinkelhastigheten o antager maximalt värde och \inkel- 

 accelerationen r./ värdet noll; på samma sätt framgåi' att i en punkt på uj)p- 



stigande skenkeln hastigheten -^ längs kurvan antager maximalt värde (~) 



dt \ dtj,„ 



och i en annan punkt afståndet f från kurvpunkten xi/ till momentancentrum 

 Xq y o minimalt värde f,„ . 



De egenskaper som tillkomma dessa punkter äro att närmare utredas; \i 

 gå härvid någorlunda i den ordning vi funnit dessa punkter följa efter hvar- 

 andra från kurvans början mot dess slut. 



PunMrn f„, . A^ilkoret för att normalen f från kurvpunkten xy till mo- 

 mentancentrnm a-|i?/ü skall antaga maximalt eller minimalt värde fås af eqva- 

 tionen 31 b och blifver uträknadt 



-tä'r'S'i2o-c(o + w)/.-| + (.w(o + a))2/( =0 3Ga. 



eller förmedelst eqvationerna 32 d och 35 b eller 35 c 



«l^ = ^«t(^^ + '/'-®) = tg^ 36.. 



Läget för denna punkt /■„, på uppstigande skenkeln synes något variera 

 under olika förhållanden men inträder alltid i kurvans begynnelse förrän vinkel- 

 hastigheten r.j antagit maximalt värde. Den funna vilkorseqvationen 36 b till- 

 låter beräkna vinkelaccelerationen cj' i denna punkt. 



Sistnämnda eqvation gifver vidare 



/î = |-(C+'/'-'9) 36c. 



som utsäger att i punkten f,„ muskelkurvans normal f sammanfaller med {€)- 

 kurvans normal ; högra membrum bestämuier nemligen vinkeln L (fe) , som f 



