N.o 1. Analys af muskelkur vm: 77 



I denna punkt börjar skrifarmen falla och vinkelliastigheten w förändrar tecken. 

 Förmedelst eqvationen 42 a fås vidare af eqvationerna 27 a och 29 c 



tg ©2 = ^ — ^ = tg ; d. v. s. ©2 = ® • • • • • • • 42b. 



h 



och således af eqvationen 29 a 



©1=0 42c. 



Relationen 42 b skola vinklarna och i/' verifiera ; relationen 42 c åter visar 

 att i denna punkt V',„ rauskelkurvan och cirkeln (S) hafva gemensam tangent; 

 sistnämnda förhållande fi'amträder äfven om värdena för tg >& i eqvationen 26 c 

 och för ig IV i eqvationen 29 b jemföras med hvarandra; båda antaga nemligen 

 samma värde då ct har värdet noll. Härmed f;is i denna punkt i/'„, tvenne 

 uttryck för hastigheten längs kurvan, nemligen 



da oh „ ,„ 



-T- = 7s = So; 42a. 



dt cos & 



af eqvationen 31c åter fås, då här oj har värdet noll, fo = '— , således af före- 

 gående eqvation : 



f=i S 42e. 



Då Aådare normalen i en punkt på en cirkelperiferi alltid går genom me- 

 delpunkten, kan härmed undersökas om ett förmodadt eller funnet värde för 

 V'„, är riktigt; för detta ändamål är vid detta läge i/»,„ för skrif- (resp. mikro- 

 skop-)armen hårkorset att vridas så att dess ena skenkel är tangent till muskel- 

 kurvan, och således den andra skenkeln nonual; sedan vrides skrifytan tills 

 den uppdragna diametern för de koncentriska cirklarna ligger i hårkorset. Ar 

 det funna värdet för j/»,,, riktigt, så sammanfaller den nyssnämnda normalen 

 med denna diameters riktning; gör den det icke så är det funna läget och 

 värdet för V«, att korrigeras. Tilläggas må att då värdet tor i/>„, på enketl 

 sätt låter bedöma den mekaniska energi muskeln meddelar systemet — såsom 

 eqvationen 13 b i af delning II utvisar — , och dertill kan lemna upplysning 



T 



om det värde som tillkommer konstanten -z— — såsom i afdelning IV, pa- 



Jiiga 



ragraf 5 framhölls — är det af nytta för analysens utförande att noggrannt 

 bestämma värdet för il>,„. 



Platå-hildning på nmskelku rvcm. I det föregående har den förutsättning 

 blifvit gjord att vinkeln i/' i en enda punkt af muskelkurvan antager maximalt 

 värde; undersökningar från senare tid hafva lärt känna att detta undei- vissa 



