Minnestal öfver Professor Sven Gabriel Elmgren. 13 



till afdelningsinstitutionens upplösning år 1852. Hans verksamhet såsom en af 

 studentkorpsens ledande personer var enligt samtidas intyg af stor betydelse 

 för höjandet af den fosterländska andan hos den dåvarande studerande ungdo- 

 men. Då man emellertid vet med hvilket misstroende universitetet datortiden 

 betraktades af de styrande, förefaller det icke otroligt att Euigeens popularitet 

 hos studenterne samt särskildt hans finska sträfvanden ådragit honom de sty- 

 randes misshag och att det allmänt gängse ryktet att han var stäld under 

 hemlig polisuppsigt icke lärer varit alldeles ogrundadt. Måhända var det också 

 detta förhällande som i någon mån utöfvat inflytande på domkapitlens omför- 

 mälda tillvägagående i fråga om Elmorens ansökan att bli pi'estvigd. 



Ett varaktigt minne har Elsigeen förvärfvat sig i Finska Litteratursäll- 

 skapets annaler. Efter Herman Kellgrens afgång blef nemligen Elmgeen vald 

 till detta sällskaps sekreterare, och innehade denna nog arbetsdryga, men då 

 nästan lönlösa befattnirg i 15 år, eller till år 1861, då han enligt egen önskan 

 derifrån afgick. Tidigare hade sekreteraresysslan, just tillföljd af antydda or- 

 saker, vanligen hvarje år måst ombytas. Nu erhöll sällskapet i Elmgeen en 

 för dess syftemål varmt nitälskande, okufligt ihärdig sekreterare, som utan 

 anspråk på lön, gaf åt sällskapets sträfvanden ny fart och förstod att i trots 

 af de betryckta tiderna framkalla en större och lifaktigare litterär produktivitet. 

 Elmgekns verksamhet i Finska Litteratursällskapet måste dock till undvikande 

 af för stor vidlyftighet stå utom gränserna för detta föredrag. 



I den mån Elmgeen hängifvit sig åt publicistkallet, hade hans studier allt 

 mer och mer vändt sig åt Finlands historia. Ur universitetsbibliotekets och 

 universitetsarkivets samlingar hade han gjort flitiga utdrag, hvilka komplette- 

 rade med egna minnesanteckningar gåfvo stoffet till den så att säga kronolo- 

 giska benbyggnad till Finlands historia, som han först offentliggjorde i Litte- 

 raturbladet och sedan år 1854 utgaf såsom särskild bok under namnet Finska 

 Efämerider. I brist på annat användes detta arbete sedan under flere år vid 

 undervisningen i Finlands historia i åtminstone några af landets gymnasier ^). 



Under hela 185U-talet var Elmgeen en af de mest bemärkta uppbärarne 

 af det litterära lifvet i Helsingfors. Der samarbete af flere erfordrades kunde 

 man städse påräkna hans flitiga penna. Så skref han uppsatser i Fosterländsk 

 album, höll föredrag vid litterära soireer och blef en af medarbetarne i det 

 storslaget anlagda verket Finlands minnesvärda män. Att detta arbete, i hvilket 

 11 lefnadsanteckningar af Elmgeen förekomma, af bröts redan med andra ban- 



') En ny och fullständigare upplaga af detta arbete utkom på finska år 1895 i Jy^'äskylä 

 under titel „Suomalaisia Päivätapahtumia". 



