5 



hvilken han under bibehållande af sin lön åtnjöt i nio års tid, till dess han 

 vid uppnådd emeriti ålder vann afsked 1832. Han afled å sin egendom 

 Raustvuori å Kakskerta ö i St. Karins socken 1840. 



Sin första undervisning erhöll Bonsdorff af sin fader och vandes tidigt 

 af honom vid flit och ordning. Han bodde, såsom han själf berättade, under 

 sin tidigare ungdom tillsammans med sin fader och åtnjöt därför, mer än 

 vanligt är i många hem, hans dagliga umgänge och tillegnade sig hans vanor. 

 Bonsdorff genomgick icke någon offentlig skola, utan läste enskildt för 

 informatorer, den siste var Johan Jakob Nervander, och för sin fader, till 

 dess han kunde inskrifvas vid universitetet. Latin och grekiska voro hans 

 hufvudämnen. Isynnerhet i grekiskan var han så hemmastadd att han senare 

 vid läsning af historiska skrifter under sin studenttid knapt behöfde lexikon. 

 Under förberedelsetiden till kandidatexamen studerade han bland författare 

 egentligen endast Pindarus. 



Eedan under sin skoltid röjde Bonsdorff emelleitid intresse för natur- 

 vetenskaperna och deltog i de entomologiska exkursioner, dem prof. Carl 

 Reinhold Sahlberg anställde med studenterne till Runsala för insamhng 

 af insekter och framför allt af skalbaggar. Han hade därvid äfven sällskap 

 af sina ungdomsvänner och blif vande svågrar August Leonard Ahlstedt 

 och Johan Philip Palmen. I Sa bibergs redan i Abo påbörjade förteck- 

 ning öfver Finlands koleopterer, ser man ofta Bonsdorff s namn bland 

 dem, som funnit och till Sahlberg öfverlemnat sällsynta skalbaggar. 



Först efter sin inskrifning vid universitetet i Abo som student den -% 

 1826 kunde Bonsdorff inhemta naturvetenskapernas grunder och sysselsatte 

 sig hufvudsakligen med kemi, fysik, filosofi, matematik och naturalhistoria, 

 emedan vid denna tid någon undervisning hvarken i naturalhistoria eller annan 

 naturlära ingick i skolornas läroplan. Visserligen medförde högskolans flytt- 

 ning till Helsingfors efter den ödesdigra brand, som natten emellan den 4:de och 

 5:te september 1827 helt och hållet förstörde Åbo universitet med dess bibliotek 

 och samUngar, stora svårigheter för så väl lärare, som elever genom bristen 

 på böcker och andra underAisningsmedel. De förändrade förhållanden, under 

 hvilka universitetet ånyo upptog sin verksamhet år 1828, medförde likväl snart 

 nya friska, strömningar i det akademiska lifvet och länkade den vetenskapliga 

 utveckhngen i förut oanade, för landet fruktbärande banor. 



Efter tagen filosofie kandidatexamen och vunnen magistergrad vid promo- 

 tionen den "'/o 1832, därvid Bonsdorff innehade andra hedersrummet, valde 

 han läkekonsten till sin lifsuppgift. Till detta steg bidrog högst sannolikt 

 hans kärlek till naturalhistorien och dess studium. Vid den tiden voro nämli- 



