ryska biblioteket bief inrymclt och numera mindre auflitorier äro inrättade. 

 Själfva anatomisalen stod i sammanhang med det s. k. medicinska auditorium, där 

 fakultetens samtlige professorer höllo sina föreläsningar. Det var nämligen 

 vanligt att äfven yngre medicine studerande, hvilka ännu icke aflagt medicine 

 kanilidatexamen, afhörde de pi-aktiska professorerne, hvilka, utom sina ronder, i 

 detta auditorium höllo sina föreläsningar i vetenskapens teoretiska delar. Tvenne 

 sidorum voro anslagna för de blif vande samlingarna, hvaitill hkväl på 1830- 

 talet knapt funnos några spår, ty det anatomiska museet innehöll endast några 

 menniskofoster af olika ålder, enskilda missfoster och patologiska preparat, lösa 

 ben af ryggiaden och extremiteterna samt två cranier. Det vid Unionsgatan 

 nyuppförda länslasarettet (det s. k gamla klinikum) var tilhka kliniskt institut 

 och vårdades jämte det därmed förenade lilla barnbördshuset af professorerne. 



Af medicinska fakultetens professorer under 1830-talet må nämnas pro- 

 fessorn i anatomi och fysiologi Nils Abraham Ursin. Han höll regel- 

 bundet föreläsningar ex cathedra och hade inseendet öfver de anatomiska dissek- 

 tionerna. Strängt anlitad som praktiserande läkare synes han icke sysselsatt 

 sig med egentligt anatomiskt arbete. Det berättas att, då Urs in engång glömt 

 att medtaga sitt koncept till föreläsningen, afbröt han den med orden „cum 

 Charta cadit, tota sapientia evadit". Af dessa ord torde man kunna draga den 

 slutsatsen att föredragen vanligen icke stödde sig på något åskådningsmaterial. 



Fakulteten hade 1829 förlorat sin mest framstående, af samtiden högt 

 uppburne lärare Israel H was ser, som under tolf år innehaft lärostolen 

 i teoretisk och praktisk medicin, men återvändt till Sverige. Han hade genom 

 sin ideella uppfattning af vetenskapen och sitt varma, vinnande väsende sam- 

 lat omkring sig en krets af hängifna lärjungar, dem han förstått att ingifva 

 kärlek och intresse för läkarens upphöjda kall. 



,,Man har isynnerhet i vårt land fattat Israel H was ser såsom uteslu- 

 tande en teorins, en spekulationens man. Mången har gjort sig den före- 

 ställningen att hans inflytande på de medicinska studierna derigenom varit af 

 underordnad vigt, emedan han skulle försummat läkekonstens praktiska syften. 

 För min del tror jag, att man i detta afseende underskattar Hwassers be- 

 tydelse och mäter den efter vår tids måttstock. För bedömandet af hans 

 verksamhet som akademisk lärare vid vårt universitet bör man lära känna 

 tidens både teoretiska och praktiska ståndpunkt. Den s. k. teoretiska medici- 

 nen hade då ännu icke någon vetenskaplig grund, utan stödde sig helt och 

 hållet på vissa hypoteser och bildade i hvarje af de olika läkareskolorna ett 

 skildt med förkärlek omfattadt system. Man var därigenom hänvisad till all- 

 männa betraktelser öfver de stora gåtorna i lifvets och sjukdomens verld, 



