12 



Emedan adjiinktuieii i anatoiiii och fysiologi samt det, därmed förenade 

 prosektoratet var efter Ihnoni ledig, uppmanades Eonsdorff att ansöka denna 

 tjenst och för detta ändamål utgaf han 1837 en ny akademisk af handling 

 „De cavitatihus orqanismi hmnani^^ . Ehuru Bonsdorff nu valt ett anatomiskt 

 ämne hade han dock ännu icke hunnit växa ut från sitt hittills kärvordna, åskåd- 

 ningssätt, om ock en mängd ur litteraturen hemtade anatomiska och fysiologi- 

 ska iakttagelser anföras som bevis för detsamma. Af ven nu möter oss samma 

 dualistiska uppfattning, som i den första athandlingen. 



Den tanke Bonsdorff ville genomföra i denna afhandling var, att det 

 gifves endast tvenne kaviteter i menniskans kropp, nämligen den vegetativa 

 eller bröst- och bukhålan, där de organer, livilka tjena reduktionen och assi- 

 milationen eller individens och slägtets konservation. hafva sitt säte, och den 

 animala eller cerebrospinala kaviteten, hvaruti organei'na för sensibiliteten (kän- 

 slan och rörelseförmågan) jämte dem, som hänföra sig till den yttre naturen 

 och reagera mot den, äro inneslutna. Hvardera kaviteten har en dubbel form, 

 den förra bröst- och bukhålan, den senare hufvudskåls- och ryggmärgshålan. 



På en mängd komparativt-anatomiska fakta eller on jämförande be- 

 traktelse af respirationsorganernas förhållande hos reptilier och fiskar samt 

 saknaden af diaphragma eller åtminstone dess ringa utveckling hos en del 

 amflbier och foglar, vill Bonsdorff stödja sitt antagande att bröst- och buk- 

 hålan kan anses som en kavitet. Han synes tänka sig nervernas utbredning 

 såsom en membran emellan muskellagi'en och att förhållandet emellan muskel och 

 nerv därigenom har en viss likhet med en Voltas stapel. Hjärtats rytmiska 

 rörelse (expansion och kontraktion) beror sannolikt af det gangliösa nerv- 

 systemets inflytande på hjärtat. Hvardera kaviteten, den vegetativa och den ani- 

 mala har för organismen en dubbel betydelse, den ena central med reductiv 

 uppgift, den andra peiiferisk med assimilativ. I cerebrospinalkaviteten är hjärn- 

 hålan det centrala, spinalkanalen det periferiska, i thoraco-abdominalhålan är 

 brösthålan det centrala, abdominalhålan det periferiska. 



Härmed var det äfven slut med spekulei'andet och det trägna arbetets 

 tid begynte, då Bonsdorff utnämndes till adjunkt och prosektor den '% 1837. 

 Emedan det knapt fanns spår till en anatomisk preparatsamling, började 

 Bonsdorff omedelbart efter sin utnämning till adjunkt att med hela sin 

 ovanliga energi och flit bedrifva anatomiska arbeten och i sammanhang med 

 dessa studier rikta samlingen med preparater. Något arbetsi'um för anatomie 

 ])rofessorn fanns icke den tiden, hvarför det ena af de tvenne små pi'eparat- 

 rummen genom en afplankning bestämdes därtill. Rummet var likväl i brist 

 på fyllningsämnen under golfvet mycket kallt och besväiades till den grad 



