13 



af frolfdrai;- att Bniisdorff måste emclliinàt uiider arbetet springa omkring i 

 rumniet, för att hålla sig varm. Frukten af hans arbete visade sig snai't. 

 Åtminstone erinrar jag mig från mitt första studentår 1839 att redan då fun- 

 nos, utom skeletter, en mängd prepai-ater uppställda i i'uilimet bredvid medicin- 

 ska auditorium (i nuvarande eiitomologiska samlingens lokal *). 



Bonsdorf f fann snart nödvändigheten att taga kännedom om sättet för 

 anatomiska studiers bedrifvaude vid andra lärosäten och reste om hösten lH;5fS 

 med sin familj till Sverige, för att vid Karolinska institutet i Stockholm 

 under den berömde Anders Ret/ii ledning fortsätta dem. Man berättar att, da 

 Bonsdorff anmälde sig till deltagande i arbetena å institutets anatomisal, uppgaf 

 lian i)å tillfrågan att han var student. När Retzius emellertid snart därefter 

 tick veta att han redan var medicine licentiat och universitets adjunkt samt före- 

 höU honom det orätta att icke uppgifva verkliga förhållandet, svarade Bons- 

 dorff ., student är jag och student hoppas jag blifva så länge jag lefver". 

 Han blef sedermera en af Retzii närmaste vänner och stod med honom under 

 hela hans lefnad i trägen brefvexling och utbyte af naturaliei-. Från Bons- 

 dorffs vistelse i Stockholm har man ett yttrande af Retzius i bref till A. H. 

 Flornian: 



„111 auatomicis gar det också sin gamla gâug, små steg om sänder. Kii doctor 

 Honsdorff, prosector frän Helsingfors, har vistats här i 4 månader och dröjer qvar fyra till 

 för att studera några finare delar af comparativa anatomien. Han är särdeles skicklig 

 Tieurolog och jag har gifvit honom att utart)eta en neurologia capitis för husdjuren och 

 han har utfört tiere delar ganska bra. Afven har han genomfört en Myologia Equi efter 

 strängt iakttagande af menniskans muskler och deras benämningar, som märkvärdigt nog 

 ännu i våra dagar fattas, ty många af de benämningar Schwab och G ur It gifvit äro 

 alldeles oriktiga" ^). 



Under sin vistelse i Stockholm skötte Bonsdorff en tid prosektorsgöro- 

 målen vid Karohnska institutet, medan d. v. prosektorn Fredrik Emil Sundevall 

 var i Lund för att taga licentiatexamen. Man berättar att då Retzius engång 

 å anatomisalen yttrat: ,,om jag dock vore så lyckhg att få se ramus auricu- 

 laris posterior nervi facialis". Bonsdorff bedt honom återkomma på eftermid- 

 dagen, dä han hoppades kunna förevisa densamma. När preparatet var färdigt, 

 omfamnade han Bonsdorff och sade: ,,en sådan glädje magistern beredt mig, 

 att jag skulle få se ram. auricularis posterior på salen, en nerv, som jag aldrig 

 sett". Bonsdorff lärde sig i Stockholm att förfärdiga tand- och benpreparat, 

 och äfven i mikroskopiska anatomin, hvarmed han var fullkomligt obekant, 

 inhemtade han de första grunderna. Där fattade han tillika beslutet att 

 grundlägga ett osteologiskt-anatomiskt nuiseum i Helsingfors ''). Utom med A. 



