25 



det ena nyckelbenet hos raenniskan förbindes med det andra genom lig. inter- 

 claviculare, har membrana daviculo-fuicularis, som verkställer förbindelsen emellan 

 h vardera nyckelbenet hos fåglarna, jämte det hos dem förekommande ligamen- 

 tum sterno-furculai'e, samma betydelse som ofvannämnda ligamentum interclavi- 

 culare. I främre randen af membrana claviculo-furcularis förekommer en sträng 

 af broskväfnad och fnrcnla utvecklas sålunda ur ett pneformeradt brosk "'). 

 Purcula är derför enligt Bonsdorffs mekaniskt-fysiologiska uppfattning ett 

 hos foglarna normalt förekommande ben, hvars uppgift är att föi'stärka för- 

 eningen af de öfre extremiteterna med bålen. 



En tid synes Bonsdorff jämsides med sina neurologiska undersökningar 

 sysselsatt sig äfven med blodkärlsystemets jämförande anatomi. Hans afhand- 

 ling: I. Det arieriella kärlsystemet Jios Paddan (Bufo cinereus Schneid.) 1847 

 lemnar en monograüsk beskrifning öfver kärlsystemets större och mindre peri- 

 feriska förgreningar. Jämförelsen med förhållandet hos menniskan utfaller så 

 mj^cket lättare och vinner i åskådlighet, som Bonsdorff använder samma 

 benämningar, som begagnas i den menskliga anatomin. Arcus aortse före- 

 kommer dubbel, en arcus aortae dexter och sinister, hvilka begge sedan förena 

 sig till en gemensam stam, aoita abdominalis. Från aortabågen utgå fem 

 grenar: art. carotis externa, a. pulmono-cervicalis, a. laryngea, a. occipitalis och 

 a. subclavia. Carotis externa bildar en sinus caroticus, äfven kallad glandula 

 carotidea, som Bonsdorff uppfattade som ett accessoriskt hjärta, utgörande en 

 återstod från ett tidigare utvecklingsstadium, då respirationen skedde medels 

 gälar. II. Om ett accessoriskt nervsystem hos Paddan, öppnande siy i sinus 

 caroticus (1850). I denna uppsats redogör Bonsdorff för förhållandet emel- 

 lan vena carotico-cerebralis och de därmed sammanhängande blodkärlen. III. 

 „Portvensysiemet J/os Gadus Lota Linn." (1852). Denna afhandling innehåller 

 flere intressanta och viktiga iakttagelser. Portvensystemet förekommer nämli- 

 gen hos laken under tvenne former, a) lefverportvensystemet och b) njur- 

 portvensystemet. Det förra upptager blodet från hela digestionsapparaten och 

 simblåsan. men icke från bukväggarna, ovarierna eller njurarna. Dessa organers 

 vener öfvergå, utan att genom några kommanikationsgrenar stå i sammanhang 

 med lefvei-portvensystemet, i vena cava inferior eller sinus venarum communis. 

 Lefverportvensystemet tömmer sig genom två vense hepaticae i sinus transver- 

 sus, i hvars bakre vägg de intränga. 



Njurportvensystemet uppvisades 1821 först af Ludvig Levin Jacobson 

 i Köpenhamn, men betviflades af Cuvier, Meckel och Stannius. Genom 

 lyckade injektioner så väl genom vense ovarii, som genom vena caudalis 

 öfvertygade sig Bonsdorff om dess förekommande. Emedan han betraktade 



