42 



en grupp af enskilda fall af kroppsskador. Härigenom föi-flyttades ån)ro det 

 rättsmedicinska bedömandet af en kroppsskada på möjlighetens och sannolik- 

 hetens osäkra grund det, gjordes beroende af andra omständigheter, än deuii 

 som förelågo i själfva det föreliggande fallet. Åter uppträdde Bonsdorff 

 och utredde i en särskild ^^Undersökning om en rättsmedicinsk indelning af 

 kroppsskador äger praktisk tillämpning vid lagskipningen" (187.3), att denna 

 hypotes kunde hafva något värde från kirurgisk-statistisk synpunkt, men var 

 fullkomligt vilseledande från rättsmedicinsk. Sedan J. A. Florin och G-. Ehr- 

 ström granskat frågans juiMiska innebörd, upptogs den bland juridiska för- 

 eningens förhandlingar och gaf anledning till en vidlyftig diskussion, hvaruti 

 både läkare och jurister deltogo, hvars resultat likväl utmynnade däri, att 

 förslagsställaren blef ensam om sin mening. 



I anledning af en obduktion blef Bonsdorff invecklad i en personlig 

 rättsmedicinsk tvist, hvartill en på sin tid mycket omtalad händelse vid lista 

 finska sjöekipaget gaf anledning. En drucken och oregerlig matros hade, efter 

 det en kafvel lagts i hans mun, plötsligen dött. Den anställda liköppningen ansågs 

 vara ofullständigt utförd och Bonsdorff blef af medicinalstyrelsen förordnad 

 att verkställa den ånyo. Bonsdorff förklarade på uppgifna grunder att ma- 

 trosen aflidit i följd af qväfning, framkallad af den i hans mun intryckta 

 kafveln, en åsigt, som godkändes af kollegium medicum. E. o. prof. Julius 

 Szymanovski, som tillhand agått den dåvarande öfverläkaren vid sjöekipaget 

 med råd och upplysningar, uppträdde nu med en skild broschyr i anledning 

 af detta fall under titel „Der Tod durch Erstickung vermittelst eines Knebels 

 aut durch Branntwein (ein Alkoholunglück). Eine Skizze aus der gerichtärs- 

 liehen Praxis im Lichte chirurgischen Erfahrungen" ("1861). I denna skrift 

 trodde sig Szymanovski kunna uttala att den ifrågavarande matrosens död 

 med största sannolikhet kommit till stånd genom omåttligt bi'uk af brännvin och 

 att en kafvel, anbragt i munnen, icke kan framkalla qväfningsdöd. Bons- 

 dorff å sin sida utgaf en motskrift „Munkafveln betraktad från rättsmedicinsk 

 synpunkt (1861), hvaruti han punkt för punkt vederlägger Szymanovskis på- 

 stående och vill bevisa att tungan genom den starkt bakåt tilldragna kafveln 

 tryckts bakåt emot tungroten, emot epigiottis och liktidigt emot det starkt svullna 

 gomseglet, hvarigenom luftens tillträde genom rima glottidis och dess inträn- 

 gande genom choanœ narium var förhindradt ^^). Skriften är icke öfverallt af- 

 fattad med det lugn, som en vetenskaplig stridsfråga kräfver. Szymanovski 

 utfärdade nu en motförklaring i „Freiwillige Erklärung dem Verfasser der 

 „abgesiüungenen Antwort". Auch eine Betrachtung vom Standpunkte d. gericht- 

 lichen Medicin" (1801) med en bilaga, innehållande obduktionsprotokollen i 



