'49 



formiga. De kranier, som voro af finnar, voro nästan som stöpta i en form 

 och alldeles lika den typ jag antagit vara den rätta finska, som jag aldrig 

 sett från något annat land. De höra väl alla till de brachycephaliska, men 

 hafva en särdeles klotrnnd, bred nacke, icke den 4-kantiga form, som fler- 

 faldiga andra Tschuder och Slaver. Således af turansk race". 



Bonsdorff riktade sitt museum icke blott med dessa köpta eller tillbytta 

 naturföremål. Han förstorade detsamma med af honom själf förfärdigade pre- 

 parater, hörande såväl till mennisko- som djurkroppen och lade själf handen 

 vid prepareringen af de finare och svårare skeletter, h\ilka nu äro en pryd- 

 nad för museet. En del af dessa tidsödande arbeten verkställde Bonsdorff 

 under sin sommarvistelse å Eriksbergs gård. Isynnerhet lade han sig vinn om 

 att få den skandinaviska faunan i osteologiskt hänseende representerad. Till 

 hjälp vid skeletteringen lyckades Bonsdorff inöfva ett sällsynt flitigt och 

 dugligt biträde, Josef Hacklin, som han omfattade med en faders kärlek 

 och hvars tidiga död i lungsot han djupt beklagade. Sällan torde man få 

 se ett så godt, uppriktigt och innerligt föi'hallande emellan en öfver- och 

 underordnad person, som den tiden rådde vid anatomiska inrättningen. En 

 påtänkt resa till Göteborg för att, tillsammans med Hacklin, insamla och 

 konservera där förekommande stora fiskarter, blef inställd till följd af dennes 

 sjukdom. De talrika etiketterna i museets skelett- och fågelsamling bära vittne 

 om hvad Hacklin uträttat för detsamma. 



Utom sitt komparativt-anatomiska museum anlade Bonsdorff dessutom en 

 dyrbar samling af finska fåglar och andra naturalster. Anledningen därtill 

 var den att vid en diskussion mot slutet af 1840-talet i sällskapet pro flora 

 et fauna fennica om lämpligaste uppställningssättet för en fågelsamling yttrades 

 olika åsigter. Bonsdorff, som en tid varit sällskapets intendent, yrkade, 

 jämte von Wright, att de borde uppställas i skåp och ordnas i grupper, hvarige- 

 nom de blefve lätt tillgängliga för jämförelse och undersökning, medan W. Ny- 

 länder och en mängd yngre medlemmar ville förse hvarje fågel med skild 

 låda. Då Bonsdorff s mening förföll, föreslog han att en täflan kunde fås 

 tillstånd, han vore beredd att anordna en samling af finska fåglar på anatomi- 

 ska museum och uppställa den efter sitt förslag. Nu vidtog ett intensivt 

 arbete för att infria detta löfte. Till en början inköpte Bonsdorff för egna 

 'medel M. v. Wrights samling af 60 fåglar och dessutom af skyttar, fågelfängare 

 m. fl. hvad de kunde sammanbringa. Bonsdorff flådde, Hacklin fyllde kroppen 

 och v. Wright gaf fågeln den rätta ställningen. Denne utmärkte fågelkännare, 

 som studerat fågellifvet i alla dess detaljer, hade förvärfvat sig en konstnärlig 

 vana att uppställa dem och det var denna, sällsynta färdighet Bonsdorff 



7 



