50 



förstod att använda. Han gaf v. Wright enskildt 200 rub. banco ass. i måna- 

 den. 5 à 6 månader om året, fri middag samt gratis mjöl och gryn för hans 

 hushåll. Hvarje dag börjades arbetet kl. 9, kaffe dracks kl. 1 och kl. 5 — 6 

 spisades middag. Långsam och obeslutsam till lynne hade Wright sina vanor. 

 Han ville röka under arbetet och då Bonsdorff fann att Wright använde 

 för mycken tid på skötandet af sin tobakspipa, öfvertog han själf bestyret 

 därmed, stoppade och rensade piporna åt Wright, som nu lugnt och ostördt 

 fick sitta vid sitt bord. Bägge voro de nära förbundne, oskiljaktige vänner, 

 hängifna hvarandra och sitt gemensamma arbete. 



Bonsdorff hade uppfyllt sitt löfte. Flora och Fauna sällskapet fann godt 

 att förena sin fågelsamling med den nyanlagda och universitetet hade vunnit 

 ett vacket finskt museum. Allt detta var möjligt endast genom den ovanliga 

 arbetsförmåga Bonsdorff ägde. Han behöfde mycket kort natthvila och 

 däraf begagnade han sig. Vanligen vakade han närmare midnatt och steg 

 likväl tidigt upp. Jag bodde med min familj snedt emot hans våning vid 

 Mariegatan och försökte en tid under mitt brådaste examensarbete att med 

 honom täfla om hvilkendera senast om natten och tidigast om morgonen hade 

 sina ljus tända. Länge höll jag för min del icke ut därmed. Bonsdorff 

 hade den tiden, då han utöfvade medicinsk praktik, den vanan att tidigt om 

 morgonen klockan sju börja med besök hos sina patienter. Husmödrarna i 

 de familjer, där han var husläkare, måste rätta sig efter denna vana. Han 

 iakttog den, för att kunna i god tid infinna sig på museet. 



Till skildringen af den anatomiska och den därmed förenade fågelsamlin- 

 gens historia torde äfven höra en erinran om dess bortflyttning fi-ån hufvud- 

 staden vid det orientaliska krigets utbrott. På H. K. H. Kanslers befallning 

 att vidtaga ,,de mått och steg, som för räddningen af universitetets inrättningar 

 och samlingar vore af behofvet påkallade samt, om nödigt blefve, deras bort- 

 flyttning till annan säker ort", blefvo särskilda försigtighetsmått iakttagna. 

 Ägaren af Tavastkulla egendom i Tavastby af Helsinge socken samtyckte att på 

 denna omkring 18 kilom. från Helsingfors aflägsna gård emottaga till förvaring i 

 en tvåvåningsbyggnad universitetets samlingar. Dit fördes en del af den osteologiska 

 och hela fågelsamlingen under våren 1854. Medan jag hade i uppdrag att först 

 flytta den egentliga preparatsamlingen i en af de i universitetets grundvåning 

 belägna korridorerna, hvars mot Alexandersgatan vettande döiT tillmurades, blefvo 

 de mindre skeletterna och fågelsamlingen inpackade i lådor, hvilka, för att före- 

 komma skakning, buros af därtill lejda personer under anförande af en 

 broder till Bonsdorff. Det var strängt tillsagdt att det långa tåget skulle 

 stanna så sällan som möjligt och alla häftiga stötar undvikas. Däröfvcr ägde 



