52 



När Bonsdorff den 73 1871 inlemnade sin afskedsansökning tili konsi- 

 storium, bifogade han en förteckning på de samlingar, li vilka funnos uppställda 

 i anatomiska niuseilokalen. 



,,l:o). Anatomiska preparatsamlingen innehåller 1109 preparater, dels tor- 

 kade, dels förvarade i sprit, bland hvilka flera preparater af stort värde; 



2:o). Osteologiska samlingen innehåller 952 fullständiga skelett, af hvilka 

 239 tillhöra däggdjur, 539 fåglar, 40 amfibier och 134 tiskar; 



3:o). Finska fågelsamlingen innehåller 231 arter, representerade genom 

 1,031 exemplar i olika drägter och från särskilda lokaler; 



4:o). Samlingen af finska fågelägg innehåller 164 arter i 1,427 exemplar 

 från olika häckningsplatser i landet; 



5:o). Samlingen al' finska fågelbon innehåller 40 arter i 62 exemplar 

 från olika delar af landet; 



4:o). Finska diptersamlingen innehåller 1,933 arter, representerade genom 

 omkring 12,000 exemplar, alla försedda med bestämd lokal, hvarest de blifvit 

 funna, och med gif vårens namn, hvarutom finnas omkring 11,000 flugoi', in- 

 samlade på olika orter inom Finland, men ännu icke examinerade. 



7:o). Samlingen af uppstoppade fiskar innehåller 39 exemplar, hvilka 

 blifvit uppstoppade för att användas till utbyte mot konserverade skeletter af 

 sådana arter, som icke finnas i samlingen representerade" "^). 



I vår nationalitets- och språkfråga kom Bonsdorff icke till klarhet. 

 Uppfostrad på en tid, då undervisnings- och förvaltningsspråket i vårt land 

 ännu var uteslutande svenskt, kunde han icke fatta den rörelse, som från 

 seklets midt sträfvade att göra äfven den finsktalande befolkningens stora 

 flertal delaktig af de förmåner bildning, kunskap och ett ordnadt rättsväsende 

 medför. Han såg i detta sträf vande en orättvisa mot den gångna tiden, som 

 gifvit ståndspersons- och embetsmannaklassen i landet dess herskande ställning. 

 Först då, när den finska befolkningen hunnit höja sig till jämnhöjd med den 

 för handen varande bildningsnivån, kunde de öfverklagade missförhållandena 

 afhjälpas. Några särskilda åtgärder för vinnande af detta mål vore icke på- 

 kallade. Behofvet skulle utfinna medel och utvägar därtill "^). 



Vid uppkommen fråga om nödvändigheten att äfven blifvande läkare borde, 

 liksom andra civila embetsmän, ådagalägga insigt i finska språket, medgaf 

 Bonsdorff väl att kunskap i detta språk vore nödvändig för den, som skall 

 såsom läkare verka bland den finsktalande befolkningen, men att „behofvet 



