72 



bisysselsättaiag, som skänkt inia; mâna,en nöjsam stund, fet är Hr Professoren, som 

 jag har att tacka för detta och denna tacksamhetsskuld är lios mig varm." 



Här kan tilläggas, att äfven prof. C. H. Boheman, hvars bekantskap Bonsdorff 

 gjorde 1852 i Stockholm, lemnade bidrag till hans dipterologiska samlingar och fick af 

 honom emottaga sällsynta insektarter. En tid sysselsatte sig Bonsdorff äfven med fjärilar, 

 ty redan 1853 öfversände han till Boheman en samling lepidoptera att bestämmas. 



^■') Sid. 47. — I bref till J. W. Zetterstedt af den -'/'u 1861 och lo/jo 1867, 

 mig benäget meddelade af Hr bibliotekarien Elof Tegnér. — Äfven med A. d. Dahl- 

 bom i Lund och Alexis Pedtschenko i Moskva stod Bonsdorff i entomologiskt 

 utbyte. Till den förre sände han Hymenoptera. Den senare, som 1857 besökt Kuopio 

 och utarbetade en förteckning öfver Diptera från denna trakt, inledde förbindelse med 

 Bonsdorff. — Genom honom sände Bonsdorff äfven finska kranier till Naturforskningens 

 vänner i Moskva 1868. 



För att förstå hvad Bonsdorff åsyftar med svagheten i sin hand, måste erinras 

 därom att han på 1850-talet led af dysgraphie eller en lindrigare grad af skrifkramp, som 

 hindrade honom att använda handen vid skrifning och finare anatomiskt arbete. Han var 

 därför tvungen att under några år hålla i sitt hus en student såsom biträde vid skrifning. 

 Härom skref A. Retzius den '■''■'/12 1853: „Mitt råd är att du tager till dig en student, 

 som skrifver för dig och att du för fiere veckor lägger bort att skrifva. När du sedan 

 återtager pennan, så bör du aldrig mera lata handen eller tingrarne tröttna, utan skrifva 

 i korta pauser samt aldrig fort. Duscher och kalla omslag på hela antibrachium ända 

 upp åt humérus äro välgörande. Bruka icke stålpennor." Senare den "/2 1855 skref 

 Retzius och yttrade att denna svaghet i armen skulle emot förväntan drifva Bonsdorff 

 att sysselsätta sig med mikroskopisk anatomi, liksom han själf i följd af en ögonsjukdom 

 blifvit tvungen att egna sig åt ethnografi och craniologi. 



56) Sid. 47. — Zetterstedt fick emottaga 30 dubbellådor med diptera till granskning 

 och skref med anledning häraf till Bonsdorff den »/- 1857: „Den från Helsingfors ankomna 

 sändningen var den största och vackraste jag sett och fullkomligt oskadad. Granskningsför- 

 troendet var kärt och högt värdeiadt. Jag skall söka motsvara det. Jag har redan noga 

 genomsett 6 lådor och med få undantag funnit alla de deri utsatte diptererna riktigt be- 

 stämda eller med andra ord i öfverensstämmelse med Diptera Scandinavise. För detta 

 arbetes författare kan det icke vara någon större hugnad och belöning än då han finner 

 att dess möda icke är förspild och att det lyckas så utarbeta sitt opus, att det af veten- 

 skapsmän kan begagnas. — Samlingen är utmärkt nitid och oväntadt rik. Jag tillåter 

 mig nöjet att complettera defecterna så vidt jag äger tillgång ur mitt eget museum. Jag 

 har ock den fägnaden att kunna öka eder samling med ungefär lika många, som däri 

 förut finnas, om icke till individernas, åtminstone till art-antalet. Inom en månad hoppas 

 jag granskningen och kompletteringen vara verkstäld samt hela samlingen vara färdig till 

 återsändande." 



I ett senare bref af den ^'\U 1867 skref Zetterstedt ytterligare: „Det fägnade 

 mig högeligen, att få göra bekantskap med de nya arterna, som i ditt förtjenstfulla arbete 

 blifvit framställda, men det som lika mycket eller kanske ännu mer fägnar och intresserar 

 mig är, att du anträffat och beskrifvit alter sexus till mänga af de arter, hvaraf förut 

 blott det ena könet varit bekant. Ett species blir, såsom du nogsamt känner, alltid tvifvel- 

 aktigt ända till dess bcgge könen hunnit blifva upptäckta. Således ger detta complette- 



