FÖRORD. 



I Öfversigt af Finska Vetenskaps Sociefetens Förhandlingar haft I sid. 22 före- 

 kommer följande notis: „Den 13 Maj" (1839) „förärade bemälde Professor" (G. G. Häll- 

 ström) „Societeten ett af dess Broder, framlidne Öfverste-Lieutenanten Hällström, för 

 längi-e tid sedan föiiattadt arbete imder titel: Triangelmätning ifrån Åho öfver Åland, 

 till Stacksten, förrättad af Jacob Gadolin, uträknad af Carl Peter Hällström. Sistnämnde 

 afhandling, som ådagalägger, att Biskop Gadolins i medlet af sistlidet århmidrade verk- 

 stälda, länge nästan bortglömda, mätning ännu förtjenar uppmäa'ksamliet för dess ovanliga 

 noggTaunhet, bar utgjort en för Societeten af flera skäl välkommen gåfva." — Det torde 

 väl icke kvmna betviflas, att Vetenskapssocietetens då varande mecUemmax behörigen upp- 

 skattat denna afban(Uings värde och ansett den med det första böra publiceras. Emel- 

 lertid skedde detta icke, och orsaken dertill vai* den, att personer funnos, som aUt för 

 mycket intresserade sig för densamma för att kimna afvakta dess framträdande i tryck. 

 Den utbegärdes till låns och gafs af Societetens d. v. Secreterare, troligen utan någon 

 revers eller anteckning derom. Först omla-ing tio år derefter väcktes, med anledning 

 af professor F. Woldstedts afhandling : Die Höhen der Dreiecksjnmkte der Finnländischen 

 Oradmessung übe>- der Meei-esfläche, he>-eehnet von Fr. Woldstedt (Acta Societ. Scient. 

 Feunicag T. Hl p. 159), fråga om den GadoHnska triangelmätningen, och då lemnades 

 den upplysning, att denna varit länge utlånad till S:t Petersburg och visserligen blifvit 

 återstäld, men ej i original, utan en icke vidimerad afskiift deraf. Det payi'kades derföre 

 att åtgärd borde vidtagas till antingen återfående af originalet eller, om detta ej vore 

 möjligt, åtminstone erhållande af en tillförlitlig kollationering och vidimation af afski"iften. 

 Emellertid synes saken sedermera hafva råkat i glömska, eller ock ansåg man intet mera 

 kunna dervid tillgöras, då okändt vai", hvarest originalet hamnat. 



Sedan någi-a decennier sålmida förflutit, uppstod till följe af Sällskapets för Finlands 

 geografi begyuta utgifvande af tidsla-iften Fennia (1889), hos en af Vetenskapssocietetens 

 äldre medlemmar" den tanken att i fråga varande arbete, som tycktes vara dömdt till 



