8 Ed v. II JK LT. 



eil noggran undei'sökiiing. Han hade förbättrat metoden för dess beredning, fast- 

 stält syrans sammansättning och yttre egenskaper, framstält icke mindre än 

 40 af dess salter (sura och neutrala) samt undersökt dess anhj'^drid, hvars 

 bildning han iakttagit. 



Neravndee, som emellertid 1845 efterträdt Hällström såsom professor i 

 fysik, var opponens ex officio. Det utlåtande han afgaf var dock icke 

 hans eget utan på begäran honom tillsändt af Berzelius, ehuru egendom- 

 ligt nog ingen antydan derom finnes i handlingarna. Om Arppes spécimen 

 sages, „att undersökningen icke haft de svårigheter att bekämpa som adjunk- 

 ten Mobergs men är i dess ställe så väl utförd att den ej ger anledning till 

 någon erinran. — — — Af ven torde böra relèveras den mindre vanliga le- 

 digheten och klarheten i framställningen oaktadt på ett språk som så litet 

 egnar sig för kemiska af handlingar som latinet". I utlåtandet stäldes ingen- 

 dera framom den andra. Icke heller fakulteten ansåg sig kunna gifva be- 

 stämdt företräde åt nagondei'a. I konsistorium blef under sådana förhållanden 

 Mobergs öfvervägande läraremeriter åtgörande. Med nio röster mot fem upp- 

 fördes den sistnämda på första rummet. Nervander tillhörde minoriteten. 

 Emellertid utnämdes Arppe till tjensten den 30 okt. 1847. 



Såsom professor utvecklade Arppe en för våra förhållanden vid denna tid 

 liflig vetenskapUg produktion. Den ena af handlingen följde på den andra, och 

 de offentliggjorda undersökningarna voro delvis af ganska betydande omfatt- 

 ning. Han fortsatte närmast sina undersökningar öfver brandvinsyra. I sin 

 af handling „Über das brenzweinsaure Annnoniak" beskrifver han „bipyrotart- 

 ramid", d. v. s. brandvinsyrans imid, hvars analogi med den förut bekanta 

 succinimiden han uppvisade. Han öfvergick sedan till nämda syras anilidföre- 

 ningar. Gerhardt hade år 1845 ådagalagt, att genom eliminering af vatten 

 ur syrornas anilinsalt erhållas med amiderna, aminsyrorna och imiderna ana- 

 loga föreningar, anilider, anilsyror och aniler, en viktig grupp af ämnen, hvilka 

 sedan varit föremål för flere forskare arbeten. Ur dessa framgick bl. a., att 

 endast tvåbasiska syror gifva aniler. Då nu Arppe ansett brandvinsyran vara 

 enbasisk, under det andra forskare betraktat den såsom en tvåbasisk syra, er- 

 bjöd en undersökning af dess anilinderivat särskildt intresse. Vid samman- 

 smältning af syran med anilin erhölls i sjelfva verket pyrotartranil, ur syrans 

 anhydrid med anilin, liksom äfven vid alkalis inverkan på anilen, bildades åter 

 pyrotartranilsyra, hvilka föreningar utförligt undersöktes. Vid anilens behand- 

 ling med salpetersyra erhölls en nitrerad pyrotartranil, hvilken vid kokning 

 med sodalösning törst gaf nitropyrotartranilsyra, som sedan sönderföll i brand- 



