Minnestal öfver Adolf Edvard Arppe. 15 



På sinn iiiskriptionstal nedlade Arppe mycken omsorg och han gaf dem, 

 i högre grad än förut varit fallet, innehåll och form af akademiska programtal, 

 i hvilka frågor af allmäimare hetydelse för universitetet och landets kulturela 

 och politiska utveckling dryftades. Äfven i afseende å dem gälde, att „från 

 universitetets salar gå långa ekon". En del af sina rektorstal utgaf Arppe 

 i tryck, ett företag som senare vunnit efterföljd och hvilket helsades med 

 tillfredsställelse såsom uttryck för en sträfvan till större offentlighet från uni- 

 versitetets sida. Tidningspressen försummade icke heller att till diskussion 

 upptaga de åsikter och tankar som af rektor uttalats. Inskriptionstalet den 

 14 sept. 1859, hvari ApvPpk bl. a. vid tal om patriotismen och nationaUtets- 

 sträfvandena klandrade fennomanin för ensidighet, gaf anledning till ett lifligt 

 och skarpt meningsutbyte i särskilda tidningar. I en artikel i Litteraturbladet 

 under rubriken „Entusiasmen är ofta en täckmantel för råhet och brist på 

 verklig bildning", hvilka ord voro hemtade från Arppes tal, polemiserade 

 Snellman med häftighet mot dennes uttalanden och klandrade honom för att 

 han varnat ungdomen för entusiasm. Arppe svarade och utlade närmare sina 

 åsikter i en särskild broskyr „Ett litet ord i stora frågor". 



I egenskap af rektor, dekanus och promotor (vid lS57-års promotion) ut- 

 gaf Arppe ett större antal universitetsprograramer, i hvilka han med sakkun- 

 skap och klarhet behandlade allmänt naturvetenskapliga och universitetshisto- 

 riska ämnen. 



Sedan Arppe lemnat rektoratet 1869, kvarstod han icke vidare länge vid 

 universitetet. Han återupptog visserligen sin undervisning men endast för en 

 hösttermin. Han kände sig icke vidare rätt hemma och husvarm i den ke- 



Skall sist det unga spannet skatta veta 

 Det lugna allvar som i tygeln höll. 



Då skall det också rinna dem i minne 

 Hur ädla ord du ofta till dem tält, 

 Hvad kraft och sanning stads i dem låg inne 

 Hur lyckligt för hvar tidpunkt du dem valt. 



Dä skall din stränghet annorlunda dömas 

 Och ej betviflas mer att stark och varm 

 Fast under ytans köld den kunde gummas 

 En känsla brann i djupet af din barm. 



Detta kväde och i sammanhang dermed rektorsombytet, persiflerades på vers af Åbo Under- 

 rättelser (n:o 171, 1869) imder rubriken „Brandvaktsombytet" med den påföljd, att tidningen „för 

 smädliga och begabbande hänsyftningar på personer och förhållanden" af ijressöfvei'styrelsen 

 indrogs. 



