Minnestal öfver Adolf Edvard Arppe. 17 



dess ständige sekreterare, vid årsmötet 1855 lemnade sin befattning, valdes 

 Arppe med de flesta rösterna till hans efterträdare. Han innehade denna so- 

 cietetens främsta förtroendepost till år 1867, då han anhöll att blifva från 

 densamma befriad, och då sekreterareuppdraget anförtroddes åt den man, som 

 ännu omhänderhar detta värf. Med utmärkt insikt och omtanke skötte Arppe 

 societetens angelägenheter under nämda tid af 12 år. 



Under Arppes sekreteriat gjordes societetens „Öfversigt" till en årlig publi- 

 kation och i densamma intogos i större utsträckning än hittills meddelanden, 

 hvilka innehöllo underrättelser om sådana upptäckter och vetenskapliga rön, 

 som blifvit ledamöterna bekanta genom utkomna skrifter eller korrespondans 

 och hvilka kunde vara egnade att intressera flere läsare än de strängt veten- 

 skapliga i Acta offentliggjorda afhandlingarna. Sjelf lemnade Arppe ett mycket 

 stoi't antal dylika meddelanden från kemins och mineralogins områden. 



Såsom ordförande för societeten fungerade Arppe åren 1868 — 69 och 

 1877 — 78. Vid årshögtiden 1869 höll han ett föredrag öfver järnets natu- 

 ralhistoria med afseende isynnerhet å sjö- och myrmalmernas uppkomst och be- 

 skaffenhet. Han lemnar här en intressant framställning af järnets kretslopp 

 i naturen och skildrar de processer, hvilka betinga uppkomsten af de nämda 

 för vår järnhandtering så viktiga malmerna. — Vid årshögtiden 1877 teck- 

 nade han några blad ur jordbrukskemins historia, hufvudsakligen uppehållande 

 sig vid de åsikter och idéer som i hithörande frågor gjorde sig gällande under 

 senaste och början af innevarande århundrade och främst de som förfäktades 

 af vår landsman P. A. Gadd och af hans motståndare Gotschalk Wallerius 

 i Upsala. 



Vid utarbetandet af det minnestal Arppe år 1866 på societetens anmodan 

 höll öfver dess framlidne ledamot och stiftare, den om mineralogin och vårt 

 lands bergväsende så högt förtjente öfverintendenten Nii.s Gustaf Nordenskiöld 

 var han i tillfälle att genomgå ett antal bref och manuskript från Norden- 

 skiöldska familjearkivet på Frugård. Med ledning af dessa utarbetade han en 

 i societetens „Bidrag" tryckt af handling „Anteckningar om finska alkemi- 

 ster". Huf^Tidpersonen bland dessa utgöres af den år 1754 födde bergshaupt- 

 mannen August Nordenskiöld, hvars exentriska företag, äfventyrliga öden och 

 tragiska slut förskaffat honom en viss ryktbarhet. Skildringen är synnerligen 

 belysande för den i slutet af senaste århundrade ånyo uppblossade tron på och 

 entusiasmen för guldmakeriet, h\'ilken, då den icke kunde finna vidare stöd 

 och uppmuntran från den empiriska forskningens sida, sökte sådan i mystiska 

 spekulationer och kastade sig i svedenborgianismens armar — den tidens teosoll. 



Under de senare åren af sitt lif deltog Arppe icke lifligare i societetens 



