76. 



MYRICA GALE. 



så väl som hela busken en stark, kryddllk, något åt kam- 

 fert stötande lukt, icke obehaglig, men döfvande. Detta, 

 jemte deras sammandragande, kryddaktiga, bäska smak, 

 tyckas förråda medicinska egenskaper. Vattnet, hvari väx- 

 ten blilVit kokad, har man utvertes brukat emot utslag 

 och ohyra, bland hvilka vägglöss och mal skola fmna den 

 i synnerhet vidrig, om den knipptals vipphänges, eller läg- 

 ges emellan kläderna. 



Porsen intog fordom Humlens ställe vid ölbrygden, 

 och ansågs hos förfäderna af den vigt, att, enligt Vestgö- 

 ta Lagen (Förnämings Balk C, 3. §. g., och Tingsmåla Balk 

 C. lo. §. 4-)» olofligt samlande deraf på främmande jord 

 med ansenligt vite belades. Man har dock skäl, att i det- 

 ta fall neka Porsens välgöiande egenskap, emedan den 

 mycket rusar och orsakar svår hufvudvärk. — Betadt ylle 

 erhåller, genom kokning på bladen, en gul färg. (Linn. 

 Skånska Resa, s. 295.) 



Det vaxlika ämne, som i stor mängd fås igenom bä- 

 rens kokande i vatten af den Nordamerikanska Myrica 

 cerifera, kan också, ehuru i ringare mängd, af Porsens 

 frukt vinnas, om den lika behandlas. 



Tab. — Hg. a. en qvist af honbusken med dess ban- 

 gen, i naturlig storlek — b. honan — c. frukten, äfven 

 förstorad — d. en qvist af hanbusken — e. en hanblom- 

 ma inom sitt fjäll — f. en 2-könad blomma, begge större 

 gjorda. 



