Sy. 

 COCHLEAPJA Otficinai-is. 



KoKLEARi. Skedu/t:. Pä Finska: Lusikka-rnoho. 



Örtstjelken nedliggande och grenig. Rotbladen 

 ha stjelkar och äro nästan runda eller njur- 

 f'ormiga. SljelkbJaclen äro aflånga, något ojem- 

 na i kanten (sinuata), och omfattande stjelken, 

 Frö&liiclorna äro klotrunda, med io-i2 frön. 



"Ltnn. Flora Su. p. aa/. Cl. i5. Tetradtn. siliculos. Liljehl. Sv. Fl. 

 S. 270. KJ. 12. Fyrtäld. kortskid. Murr. App. Med. T. 2. p. 34i> 



D. 



e hvita blommorna^ som Iramkomma i Maj och Juni 

 månader, sitta i form af en qvast (corymbus) i toppen af 

 grenarna. Blomfoders-bladen äro konkava. Roten iir två- 

 årig och växer allmän vid stränderna af Östersjön och Nord- 

 sjön ; den sås dessutom i trägårdar till sallat, helst pä fuk- 

 tig och fet jord. 



Utpressade saften brukas mest vårtiden, är urindrii- 

 vande och förträfflig mot skörbjugg. Då växten färsk läg- 

 ges i vatten eller sprit, så meddelar den sin kraft jemte 

 saften åt det ilytande ämnet; inen torkad förgår kraften 

 alldeles, hvarföre deraf beredes konserf, som nyttjas till 2 - 

 5 lod om dagen. En fin väsendtlig olja ulgör växtens kraft. 

 Genom denna och friska landtluften botas vanligen hastigt 

 skörbjuggsjuka sjöfarande, som ofta träffa den ymnigt på 

 hafsstränderna, i synnerhet mot norden. Saften ges antin- 

 gen ensam till ett par lod dagligen, eller ock i vassla af 

 jnjölk, heht sådan som fås efter ystning med cremor tar- 

 tari; den kan ock blandas med saften af Syra (Riimex a- 

 cetos.). Citron eller Pomerans. Sönderskuren och blan- 

 dad med rödkåls-hufvud, kan Kokleaiien läggas på dricka 

 lör fattigt folk. Sydenham berömmer mot flygande värk, 

 gikt och reumatism 2 drakmer i dosis, 2-5 gånger om 

 dagen en månads tid af en blandning, som består af 2. 

 ims koklearie konserf, i uns Acetosell - syra sammansatt 

 Ari pulver (pulv. Ari compos.) ocli pomerans - sirap, sä 

 mycket som behöfs till stadga af ett mos; under bruket 

 häraf nyttjas tillika skörbjuggsmedel (antiscorbut.) och kryd- 

 dor. Mot gikt, andtäppa och bröst-vattensot, sårnader i 

 munnen och tandköttet af skörbjuggsart, gagnar den äf- 

 ven, och nyttjar man då helst koklearie -sprit, hvarmed 

 tandköttet gnides. På samma sätt användes den på skör» 

 bjuggsfläckar i huden. — Islands fåren äta växten begär- 

 ligt; de bli äfven deraf feta, men köttet blir osmakligt. 



Tab. — lig. a. en förstorad blomma — b. en dylik utan 

 blomblad — c. en fröskida med 2 ruin och öppnadt lock. 



