PINUS Sylvestris, 



Tall. Fur. På Ymskn: Mä/iäy. Jloffga, 

 Grenarne sitta i krans kring stammen, ocli 

 Barren parvis eller 2 och 2 tillsammans (i 

 början omgifne af en hinna synas de enkla. 



Linn.Y\. Su.CI. ar. Mo.fOEC. monadelph. Lllj. Sv. Fl. s. 5o8, Kl. ir, 

 Samkullb. Patr. S. Hush. J. 1782 Okt. 62. i7l-5 Apr. Miirr. Ap. Mel, 

 T. r. p. I, H/orter Almaa. for ^reu 17/55 — 44 , K. FetC. Akai. Hjncli, 

 1891. «. I. PiMi summitat., reiina, tarioiies. 



D. 



et förnämsta aF våra barrträd, Tallen, utgör stora sko- 

 gar i Norden; trifves bäst pä torr, bergakti^ och sandig jord- 

 mån, liinner till 400 års ålder, som ses al ringarnas antal då 

 trädet t vert älskares. Gårtall med tjocka grenar och tMingca 

 växt, SRiut M/trtall, som är lågstaimnig, håid ocii växer i 

 kärr, äro lörändringar. Dess gula mjöliga hanblomsti r ocfe 

 röda honor, sittnnde åtski]di< vid grenarnas ändar, IVamkom- 

 ma i början hI' Juni, då man älven träffar små gröna kollar, 

 och andra större lullväxta och gråbruna. Dessa sednare äro 

 på tredje sommaren qv^irsittande , men affalla gemenligen då 

 emot hösten. Al lirinblomstrens ymniga IVömjnl torde någofc 

 bruk kunna göras; då det nedlalKr, al legnvatten sköljes till- 

 samman, säges olLa filt det regnat svalvei. — Frön sås oni 

 våren, och böra späda plantorna tätkas med mossa för ätt be- 

 varas mot köld och lör mycket solsken. — Trädets frodigar» 

 växt mot södra sidan, utvisar detta väderstreck. 



Vi uppehålla oss här, så långt rummet tillåter, blott 

 med det som om tallens nytta kan vara mindre allmänt 

 .tekant. Talls tr mit: , grenarnas yttersta och nya varskott, 

 ämnen så väl till biommcn' som barr, innehålla mycket 

 terpentinsänine, och äro således i synnerhet svett- och urin- 

 driivande. De biukas ensamma på öl och dricka; eller ko- 

 kas i vatten med tillsats al iMaiört, roten till Maskrosör- 

 ten (N:o 4)j niogna krossade enbär och syra (Kum. ace- 

 tos.), hvartill efter kokning slås utpressad pepparrotssalt; 

 Äf denna dekokt drickes i — 2 glos om dagen mot skör- 

 bjugg, blekpussighet, börjad vattensot, torrvärk , flndtäpp.^ 

 m.. m. Det kan iörbättras till smaken med socker, håning 

 eller ftijölkvasla. Tallslriuit ensamt såsom Té kan ock dric-. 

 kas i samma sjukdomar. Utvertes gagnar dekokten till 

 tvättning på utslag odi mot kläda i huden. Inkokad de- 

 kokt till tit extrakt, liknar Peniviansk balsam. — Yttre grof^ 

 va Bärlien (llarn) strös finstött på djupa brännsår ocll 

 utfallen äjidtarm. Den hvita inre barken afiflås bäst i Maj, 

 bultas väl, torkas först långsamt, sedan hårdt i varm 

 Vi§,x\, sönderhackas och males ; på mjölet slås först varmt 

 och sedan kallt vatten, för att, liksom påroste vid brygd, 

 II rjci^a igenom^ Detta torkas oclj, iprvaras till bröd^ soia? 



