92. 



NYMPHAEA Alba. 



MviT Näck ÖRT. Nu ekblad. NäcJiblomma. SjUblad. SjU- 

 ollon, Aho7ina. På finska : LumpeJiet. Pnlpuhat. 



Bladen äro hjertlika och helbräddade. Blomfo- 

 clret är 4d3ladi£;t, mindre än blombladen. Stäii- 

 darne sitta på fruktfästet. Märket är flikigt. 



Linn. Fl. Su. p. i83- Cl. lä. Po i. t and r. i:gyn. Ltl/ehl. S\\ F!. i- 

 2t5. Kl. 9. MIngmann. Mun: App. Med, T. 5. p. 532. Phaim. lS'ynipli. 

 albae. rad. flor. senxina. 



1 ill 



detta slägte- räkna vi, utom denna, 2:ne s%'enska ar- 

 ter med gula blommor, (N. lut. & N. minima) af h ilka den 

 ena är sällsyntare och mindre än den andra, men bägge ha 

 5:bladigt blomfoder, som är större än blombladen. Alla tre 

 arterna växa på mångåriga, liocka, långa och knöliga rötter 

 (ell. krypande örtstjelk med fina tråd. rötter) i kärr, insjöar 

 och strömmar. Ilvit > Ncickrose?i, som ofta träffas dubb* I, ut- 

 kommer i Jnli, öjipnar sig kring kl. 7 f. m. , dä blomslielkcn 

 reser sig och lyfter blomman öfver vattenbrynet; vid pass kl. 

 4 e. m. tillslutes hon och nedsänkes åter till vattenytan. Hc ° 

 nan är utan styl, och har stråligt ell. flikigt märke. Frukten 

 är ett tiaibbigt bär, fästadt öfver blomfodret, med många frö. 

 På den dubbla förändringen bli de inre blombladen sniånin' 

 gom mindre, smalare och föroytas till ståndare. 



Roten, (caul. rep.) är färsk hvit, torkad brun, lätt och 

 svampaklig; smakar något bäsk och sammandrag.inde, och 

 derföre brukad jemte ftöen någon gång mot rödsot, hvit fluss 

 och dylikt; hvaremot vi dock äga bättre och säkrare medel. 

 Och om icke roten af denna så väl som af den gula Näck- 

 örten, kunde torkas, malas och blandas med mjöl af säd 

 eller bark till bröd, i hungerstid, såsom vid Narva är för- 

 sökt utan skada, så skulle växten, ehuru ibland de medi- 

 cinela, föga rekommendera sig i något afsseende , och 

 förmodligen i vår tid allraminst med dess fordom före- 

 gifna egenskap att qväfva ett visst begär, som menniskan, 

 lör sitt slägtes bestånd, borile göra bäst att bibefiålla 

 — Hvad Auktorerne berätta om gula. Näckörtens nyt- 

 ta, torde äfven kunna sägas om denna; dä skulle svin 

 gerna förtära dess blad och rötter; syrsor (Gryll. domest.) 

 och kakerlackor (Biatta orient.) utödas med röken af tor- 

 kade växten, eller med roten stött och lagd i mjölk, — 

 Under Näckörtens blad och i dess skugga uppehåller sig 

 gerna fisk. — 



Tab. — fig. a Fruktämne eller nyss påbörjat fröhus, 

 afskuiit upptill. — b. en ståndare. ■ — c. ett af de inner- 

 sta blombladen .som öfvergå ifrån blad till ståndare. 



