rp. 



LYCOPODIUIVI COMPLANATUM. 



Plattlummer. Tlattgräs. Jämna. På finska: Maanhehla. 



Stjelken är krypande ell. refvig med platta gre- 

 nar. Bladen silta i 2:ne rader och äro nästan 

 hopväxta. Aocen äro merendels 2 på hvar sin 

 särskilta stjelk. 



Linn. Flora Su. p. 578- Cl. 24. Cryptogam. miisci. Liljehl. Sv. F?, 

 S. 3c)2. Kl. 16. Lönn GIFTE. Mossar. K. Vett. Akad. Handl. 1742. s. 26, 

 K- Patr. Sällsk. Hiisb. Jurn. igoS. Mars. Apr. s. 67. Fallas Ruisisdie 

 Reise 4:0. Peitersb. 1771. T. i. s. 61. 



D 



enna art växer liksom Mattelammeren (N:o 59 och Till. 

 s. 6.) på torra ställen ibland mossarter pä berg i skogarne, 

 och är i heJa Sverige nog alJmän, men sällsynt utrikes. I 

 anseende till sin fröredning, äger den, så väl som samsläg- 

 tingarne , hvaiken Onnhitnkarjies eller "Mossornas egentliga 

 kännemärken, ntan sitta frökapslerna bara, emellan axljäl- 

 Itn. Auktororne halva dcrföre varit osäkra om den plats i 

 systemet, som detta slägte rättast borde la. Dess rötter äro 

 mångåriga, 1 JnJi månad träffas Plattlummern med ax och 

 frökapsler; grenarnas ena sida är mindre platt än den andra. 

 Såsom lärgsäxt liar denna bliivit märkvärdig och isyn- 

 nerhet genom de nyligen af Hr. Kg]. Lilined. Dr. Wfstring 

 anställde och för Kgl. Patr. Sällsk. uppgifne vigliga försök 

 att deraf vinna blå färg. — Ullgarn kokas 2 — 3 timmar i 

 rent strömvatten med torr sönderhackad plattlummer , till 

 vigten nära dubbelt emot godset ; under kokningen påspädes 

 nyit vatten, så att det alltid går öfver garnet, hvilket ändtli- 

 gen upptages, vrides och torkas, men sköljes icke. Sedan 

 blötes det jämt och väl i k.illt vatten ach kokas vid sakta 

 *ld i eller i timme i regn- e.\\. rent strömvatten, med 

 brun bresilja (1 liondedel i vigt emot godset vid pass). Strax 

 efler kokningen, sköljes garnet i kalJt vatten. För mycket 

 bresilja gör Jargen viotet, i stället för blå; inga salter, 

 galiäple ell. dylikt iå tillsättas. — Om ylle eller silke hand- 

 teras på beskrifna sätt, men istället för bresilja kokas eller 

 digereras med torra ell. friska sönderhackade cjvistar af 

 en Poj^pelart (Popul. dilatata) som rätt väJ växer i Sverige; 

 så lår godset vacker gul färg, som förhöjs med några 

 droppar tillslagen tennkomposiiion (se K:o 62.). Stark hetta 

 vid kc^kningen eller längre tid i digeslions värman, gör att 

 jiila lärgen blir n ork. Om i stälht för de nämda pop- 

 prlqvislarne brukas torra eller (Viika qvistar af ploirmon- 

 träd 0(li godset på sätt som sagdt är behandlas, fås en äk- 

 ta karmelil färg. Efter betning i plattlummer och kok- 

 ning tller digerering med åtskilliga slags lafarter eller 

 b.-iiksorttr, har Hr. Lifmed. Wf.s TB i n g fatt flera särskilta 

 mer och mindre varkra och äkta ell. beständiga iarger. 

 lab. — a eu axl;äll med sin fröKapsel. 



