POA Fluitans. 



Mannagräs. Svinsvin gel. Gåsgräs. 



Blomvippan ar grenig, upprätt och utbredd, 

 med trinda, till stjelken tryckta, mångblommiga 

 sniånx utan borst, hvilkas småbloinster äro 



, trubbiga och sjuådriga. 



Linn. FU Su. p. 5,. Cl. ^. Triandr. •>:^jn. (Festuca fluit.) EJusd. 

 Skånska Rosa s. 349. Lilj. Sv. Fl. s. 43. Kl. 5. Tremänn. (Festiic-, /I.) 

 Blomb. Disp. om nytt. af Mannagräs. Praes. Kaim. Åbo 1772, 4:0. B.ot- 

 hofs Hush. Mag. i Del. a. 515, 8:0, 1762. 



J- oasLigtets karakter Foestär deri, att de äggrunda något 

 spetsade blomkronskalen sakna borst; detta kännemärke 

 äger Mannagräset, hvarföre vi gifva det, efter den anled" 

 ning som Dr. Smith lemnat, hellre rum bland Poa-arter- 

 ne, än i Festukslägtet, hvars arter hafva borslförande 

 blomfoderskal. Gräset växer till 6 — 7 qvarters längd i 

 vattenrika kärr, dammar och sakta rinnande vatten med. 

 flytande blad liksom llottgräs. Det blommar nästan hela 

 sommaren, har mångårig, krypande, vidt utbredd rot och 

 snedt uppstigande strå, som 'vid basen slår rötter: de 

 öfra bladen äro utbredda, något breda, upprätta, men 

 de nedra stankiga och flytande. Blomvippans grenar sitta 

 liksom småaxen, skiftevis;' de sednare hafva 8 — 12 små- 

 blornster hvardera. — Stundom träffas Mannagräset med 

 mindre grenig blomvippa. 



Dess frö, som samhis i Juli ell. Aug. gifva Manna- 

 gryn, som komma vanlii^en ifrån Idolen, och äro välsma- 

 kande och födande. Med en hatt, sikt eller fint såll, 

 hvarmed man slår fram och tillbaka på axen, samlas 

 iröen om morgonen då daggen än är qvar, elL efter regn. 

 Fröen falla i sållet meJ sina skal, (orkas sedan, stötas 

 tillika med liackelse i trädmortel med trästöt, dröftas 

 eller rensas; detta omgöres till grynen äro gula, och vär- 

 deras då i godhet näst Sagogryn. Kliet eller skalen, ges 

 niot maskar ät hästar, som då icke böra vaitnas förr än 

 efter par limmar. Gäss, ankor och vattenfåglar veta rätt 

 väl att plocka och föitära Mannagi-äsets frö. Slåtterkar- 

 lar tycka ej om detta gräs, emedan det un. viker lian 

 och älskares med möda. Det är likväl ett g-jdt och be- 



