io4. 



DAUCUS Carota. 



Morots -ört. Gula rötter. 



Bladen Sfaldigt penntaggade. BJachtjelkarne 

 äro på undra sidan ådriga. Frukleii är styf- 

 hårig. 



Linn. Fl. Su. p. 86. CT. 5. Pentandbia. a:gyn. Unibellatre. LilJ. Sv. 

 Fl. s. 117. Kl. 5. Femman NING An. Parasollblommor. K. Fatr. S. Hush. 

 Juni. 1780. Maj. s. 25. Okt. s. 29. — ijSa. Apr. s. 577. — 1778- Uec. s, 

 25. Grevesrnöhlens Prisskrift om Trädesjortleu 1802. Murr. App. Med. T. 

 I. p. 209. Rajn. Bibi. T. Fys. Med. o. Ekon. 17 B. 4 luift. s- 4«4. Vliarin^ 

 Dauci Sylvestr. semina D. satiri radix. 



G. 



enom odJing i Trädgårdar är Morotsörten blifven all- 

 nuint känd. ^ien som växer vild, blommar ofta förslå året: 

 och träffas på ängar och åkerrenar i Skåne, Östergötland, 

 och Uppland och har då smal, hvit och nästan svampig 

 rot. Den vanliga trägårdsmoroten är brandgul, men den 

 finnes älven röd, fast mer sällsynt. Som roten är 2-årig, så 

 blommar vanligen örtståndet först året efter fröen äro- 

 sådda, och sedan utdör roten. I Juli månad är dess 

 blomningstid. Örtstjelken är grenig, fårad och oftast nå- 

 got hårig. Bladen äro djupt inskurna och håriga ; gie- 

 narna hysa vid slutet parasoll-lika blomflockar för hvita el- 

 ler gulakliga stråliga blommor, af h vilka de i midten äro 

 ofruktbärande honor, och de i kanten a:könade och bör- 

 dige. Efter blomningen kröka sig parasollgrenarna inåt 

 och draga sig ined frön tätare tillsamman. Det allmänna- 

 svepet (involucrum), som svarar mot blomfoder och finnes 

 vid parasollgrenarnas utgång, är penntaggadt (pinnatifid.); 

 småsvepen (involucella) som sitta vid blommorna , äro 

 enkla eller treklufna. 



PiOten är helsosam och smaklig, hvarföre den användes 

 både som läkmede] och till föda. Mot hosta, stenplågor, 

 maskar, torsken och elaka sår, är den med fördel för- 

 sökt. Den kan ätas rä, såsom af barn, som besväras af små 

 maskar; eller ock i form af dekokt eller utpressad saft, 

 brukas den, blandad med litet Rosenhåning mot torsken 

 hos Dam; blandningen strykes antingen med pensel pä 

 tungan eller nedsväljes téskedbladsvis om torsken är dju- 

 pare ned i svalget eller strupen. På sär lägges en ljum 

 gröt; af morötter; det ölVerfiödiga vattnet utkramas och 



