I T o. 



IRIS PSEUDACORUS. 



Svärd LILJA. Bu-UUj.i. S\'ärds^r^is, S.ljjeblomma. 

 Iläje. Guui Liljor. 



Örlstjelken har 5 — 6 blommor. BI o nr '^ ad en 

 äro 6, uran h.ir; de inre minlre äii u.iiikeiia, 

 hvilkas 3 flikar likna blomblaJ. Bladen äro 

 svärdlika. 



l,inn. FL Su. p. 15. C!. 3. TniANnnii. T:£ryr>. L///. Sv. F!. s. i^Jg. 

 Kl. 6. Sexmännincar. irqvinn. Mun: App. Med. T. J. p. 27^. Fhaim. 

 Acoiipalustr. 1. liid. pal. 1. Gladiuli lutei Fv.adix. 



u. 



tom växternas alhnänna intI:-Jning eft:r froredningsde- 

 larna, har man i deras ylLre form, egenskaper och verk- 

 ningar, sökt grunder för en annan uppställning och de 

 klasser ell. Jfloclior , som då uppkommit, hafva fått namn 

 af Jiatiirliga. Den naturliga öilHock, hvariill denna, som 

 icke egentligen är en Liijeart, kan räknas, utgöres af de 

 Si'äräl//adiga (Ensalee, Linn. les Lis, JussiEuj, utmärkte 

 genom bladig ötlstjelk, merendels' svärdlika blad, och an- 

 tingen ensamma ell. flera inom sitt blomhölster (blomfo- 

 der) sittande blommor. Sväi-diiljans rot är liggande i jor- 

 den, nedtryckt, på undra sidan med trådröLLer försedd; 

 har ringar, är ini köttaktig och ljusröd, luktar intet, men 

 smakar skarp, är laxerande och hyser m3'cket sammandra- 

 gande ämne, hvarföre den svärtar jernviliiols upplösning, 

 och tjenar till bläck, samt svart färgning. Örtsljelken 

 är något hoptryckt eller nästan trind och slät, Blomm.an 

 som är gul med svarta strek (älven hvit enligt 1\ay's 

 ■"PPgi^O' sitter ölver fruktämnet, är delad i 6 flikar, som 

 utgöra blombladen, af hvilka de 3 yttre äro större och 

 nedböjde, de inre upprätte, nästan jemnbreda , trubbiga, 

 vid basen smalare och rännlika (canalicul.). Stiftet delar 

 sig upptill i tre nästan jemnbreda, mot slutet sagtandade, 

 klufna, biombladslika flikar, hvilka under sin livälfda sida 

 dölja ståndax-nes knappar: och hafva tillika der på tveren 

 en liten öppaitig, betäckt med en fjäll-lik hinna, livai ifrån 

 går en kanal genom stiftet ner till fruktämnet. Detta Släg- 

 tets arter hafva således en pistill ell. hona, hvars stift slu- 

 tas med S åtskilda blombladslika märken. Växten hinner 

 till I» alns höjd vid pass, är mångårig, växer i kärr och 

 bäckar, men planteras för prydnads skull äfvt n på torra 

 ställen i träd;4årdär och blonjmar i Jun. ell. Juli. 



