1 1 o. 



IRIS PSEUOACORUS. 



Det berättas att blombladen gifva gul f.irg. Utpressa- 

 de rotsaften till 80 droppar, med litet sirap af Getappels 

 bär (syr. RJiamn. cathart. ) hvarannan timme, har botat 

 svår vattensot; nämde dosis ökades småningom till en 

 matsked med i- af sirapen, och kuren fullbordades med 

 stärkande medel ut- och invertes. Om man försigtigt tug- 

 gar roten, ell. gnider tandköttet med den, skall ofta tand- 

 värk derigenom lindras eller häfvasj och periodisk värk i 

 huivudet ell. tänderna har saften af roten, uppdragen i 

 näsan, stundom botat. Den har då genom sin retning, 

 orsakat sveda och slemmens ökade afsöndiing, som varat 

 par ell. flera timmar. Äfvenså har man fnnnit samma saft 

 nyttig att 2 • — 3 gånger om dagen stryka på nyss svällda 

 och ännu ej inflammerade körtlar hos barn. Det är ock 

 anmärkt, att roten med sin sammandragande kraft, visat 

 sig nyttig i diarréer af slapj)het , och i rödsot efter andra 

 tjenliga medels bruk. Ju tjockare och äldre roten är, ju 

 verksammare är den till läkmedel, men bör som ett häftigt 

 laxermedel alltid användas med försigiighet. — Kreaturen 

 äta sällan ell. aldrig svärdliljan. — 



Tab. • — fig. a. Pistillen, med fruktämne, och dess 5:né 

 märken. — b. öfre delen af ett märke med sitt fjäll vid 1., 

 ■ — c. en ståndare. — d. fröhuset midtpå tvert afskurit för 

 att visa fröen. — e. ett frö, som är tunt ell. hoptryckt. 

 — f. märkels fjäll * * visar att stjelkändarne höra till- 

 s.amman, 



