ANAGALLIS Arvensis. 



Åtcer-at. F, Arfve. 



ÖrtsjeJken är nedliggande med hela äggformiga ' 

 och under mörkprickiga blad. 



l,inn. Fl. Sv. p. 63. Cl. 5, Pentandr. ir^yn. Lilj. St. Fl. s. 87' 

 Kl. 5. Fem VI Ä NN. i;r.iin. Patr. 6älisk. Hiish. Jurn. 1785- Jan. aa/. Fi- 

 scherstr. Ek. Dikt. I. S. loi. Miirr. App. Med. T. 2. p. i, Pharm. Ana- 

 gallid. Herba. 



I 



synnerhet på trädesakrar i Skånska slättb3''gden, och äF- 

 ven på GoltUmd samt i Vestergölland, växer pä torr och 

 härd jord, denna i Sverige annars sällsynta åriga växt, 

 hvars bloniningstid infaller i Juni -eller Juli månader. 

 Stjelken är vid roten ganska greni,'^, akantig och utan här. 

 Bladen sitta mest zrne niidt emot hvarann, dock händer 

 att de pä let jord växa 4 i kors, äro helbräddade och utan 

 bladstjelkar. Blomstjelkarne äro enblomraiga, ensamma, 

 längre än bladen, ifrån hvilkas fästen de utgå. Blomfo- 

 drets flikar äro 5 och lansettlika. Blomkronan är Ode- 

 lad och mest skarlakansröd: stundom blå, eller hvit. Stån- 

 darne hafva glest sti-ödda ledfuila hår, äro violetta med gula 

 knappar. Märket är trubbigt och ojemt. Fröhuset är klot- 

 rundt, och då det är moget, liksom ruadt ikring tversföre 

 afskui-it (caps. circumscissa) med många kantiga frön. I 

 våt och kall väderlek drager blomman sig tillsamman, 

 men öppnar sig annars förmiddagen kl. 8 vid pass, och 

 slutar hop sig strax efter middagen. Af blommans likhet 

 med ett hjul, kallas naturliga CrtHocken, dit hon af v. 

 Linne föres, phce rotace^. 



På ansedda mäns uppgifter, skulle vi kunna fylla 

 rummet med mänga till utseendet förliäiHiga rön i medi- 

 cinskt af.s<;ende, rörande denna växt. Men efter all san- 

 nolikhet har den i böijan ägt myndiga förespråkare, och 

 dertöre har det hdiult såsom vanligt, att örten öfver sin 

 förijenst blifvit utskriken och ber-ömd — Färsk smakar 

 den först lik kålväxter i allmänhet, men sedan nåpot bäsk 

 med ringa skärpa, livaräf kan slutas, att den kanske har 

 någon lösauflc och fördelande krftft. Utan att ingå i nå- 

 gon granskning af Auktorernas btaättelser om örtens nytta, 

 hvilken endast genom riktiga ytterligare försök kan best.im- 

 mas, torde det lillätas att anföra hvaremot den blifvit an- 



