AIRA Caespitosa. 



TuFTATEL. Täldtåtel. 2 ät el. Ji'!ger. Har gräs. 

 Bladen äro platta, något syllika. Blomvippan 

 c'ir utbredd ocli vidlyftig. SmåhJomstrea vid 

 basen håriga, med kort och rak borst. 



ii/m. Fl. Su. p. 04. C. "». T ni AN Dm A. 2:gyn. Lilj. Sv. Fl. s. -59, 

 Kl. 7). Tive M ÄNNINOA 1;. 2:(ivin,i. K. J'ctt. Jkud. Hsndl. 1742. s. 20, 

 II. Gahn FunJam. Ai;rost.)-rnn!i. 176-. Pr.^s. v. Linne i'. L/nmvi Amcen, 

 Ac. Vol. 7, p. 1G7, F/sch.jrsCi: Ekon. Dikt. i. s. 28. P^n-gU Tal om Sv, 

 ÄngskOts. s. 59. 



T, 



ufiatelm, hvars mångåriga och tradiga rot, som gr?!- 

 nar sig, slår nya talrika skott, och derigenom danar tuf- 

 vor pÅ ängarne, är allmän och växer i synnerhet frodigt 

 till ]-)ar alnars höjd i let och något fuktig jord. Tåtelsläg- 

 let har 2 blomfoderskal, som innesluta 2:ne tvåskaliga blom- 

 ster, och hafva intet ämne till något 3."dje dem emellan, 

 hvilket finnes hos Slokgräsen eller shigtet Melica. Af tåtel- 

 arterna har en del borst, andra icke; till de förra hör 

 Tuftåteln, Stråen växa upprätt och hafva 2 — JS knä. Bla- 

 den äro smala, slriinmiga, upprätta, inunder släta, ofvau- 

 till och i kanten slräfva; rotbladen äro ofta mer än qvar- 

 terslånga, nien slråijI.Tden äro kortare. — Bladskärmcn 

 spetsig och zklufven. Biomvippan, som i Juli eller Ang. är 

 nlslagea, blir ofta ', a«In läng; pä sknggvika ställen är den 

 inest livit , men annars mörkgrå eller gulaktig och glän- 

 sande. Blomstjelkarne sitta kring halfva strået (semiverti- 

 riJIati), äro ganska greniga, hårlina och slräfva. Blomfo- 

 derskalen äro mest lika långa, och af de inom dem sit- 

 tande blomsterna är det ena iastsittande och bart, det 

 andra lörsedt med sljelk och nedtill fmludet, Af blom- 

 sterskålen är dtt yttre bredare, i spetsen ojemt (erosa), 

 eller 5 — 5 klufxit med borst, som går från basen och 

 på yttre sidan, samt är sällan iängre än blomsterskålen. 

 Ibland finnes på \åta ställen 5 — 4 blommor inom bå- 

 da blomfoderskalen, och v. Linne fann den i Lappmar- 

 ken med frö, som grodde i blomvippan (vivipara). 



Till odling på ängar är detta gräs berömdt och gan- 

 ska tjenligt; om det det sås på god och väl gödd jord, är 

 det visserligen lönande. Kring Falun är delta grässlag på 

 deras så kallade Linder (igenlagd eller trades- Aker)^ det 



