II T I r. L Ä G G. 



Bjckiitnjan (Thym. SerpjdJ.), t. ex, 2 ii.mder fulla af livar- 

 dera, kokade i 2 qvarter vatten ] timme, skola gagna e- 

 mot lörkyliJa lemmar. Fltre aftnar å rad bör den af köld 

 sk.idnde delen hållas i timme, utan att efteråt aflorkas, i 

 aikoket^ som bör vara väl varmt. — Hnfelands Journ. 

 d. prakt. Hcilkunde. 9. B. 2 st. Dr. Harics i Erlangen be- 

 rr)mmer mot blodliosljiing af för mycken retlighet, Bolm- 

 örts olja (Ol. coct. fol. hyosc.), som beredes af 2 uns fri- 

 ska stolta blad och 8 uns ren Bomolja, hvaraf dosis var 

 5 — 4 teskedar par gånger om dagen. — /'/. d, IVett. Kor, 

 Getter och Hundar sägas tåla vä\t(>n, men svin förlamas 

 durah — Gäss dö af Bolmörtsfrö, enligt L:s-Kam. Ljung/is 

 eif.ireniiet. 



Nr. 2,3. ÄyoKAMPE. Rafiis^. auf. st. Som axen qvar- 

 hålla sina frö bättre än Ängkaflen, så behöfva de ej sär- 

 skilt samlas, utan kunna afskäras på en gång då de flesta 

 äro mogna. 



Nr. z\. Berberis. K. Vett. Aknd. Handl. 1745. s? 

 25 1. IMcd färsk rotbnrk ocli äfven med den af grenarne, 

 färgas ylle gult, om barken sköljos och kokas i vatten, 

 hvari godset sednn lägges. — FL d. TJ^ött. Förträfflig 

 punsch tillagas af saften, t. ex. i dd saft af mogna pres- 

 sade bär, 2 delar socker, 5 delar arrack och 6 delar kok- 

 hett vatten. Om bockskinn gnides med en yllelapp, dop- 

 pad i berberissaft, får det en skön glans. Samma slags 

 saft ger med alun högrödt bläck. Bären kunna !\i'\'en an- 

 vändas till ättika och vid bränvins destillering. I Holland 

 nytijas bladen såsom sallat och äl'\en kokade att ätas till 

 kötträtter. — Boskaiien försmår den ej heller. Buskea 

 planterad i häckar, tål ej alt klippas eller skäras. 



Nr. 25. ApthivS ■ V" ALF. Ri A N'. Arch. v. Rosenstein tq* 

 kommenderade mot svag syn, snus af tobak och pulvret 

 af växten, samt ett ögonvatten, hvari aqua rad. Valer. in- 

 gick. Ple/ick {Morbi ocul.) ansåg äfven Valer. nyttig i 

 ögonsjukdomar. — Hnftdands Journ. 2 B. 2. st. s. 02. 1 barn- 

 sängsfebrar anses den som ett föriräffligt retningsmedel. — 

 Finnarna, säger Prof. Hnllenius i en Disjjutation, skola koka 

 växten i svagdricka och bruka afkoket såsom laxermcdel, 

 hvaraf de ofta betjena sig i rötfebrar. 



Nr. 27. flvrÖRT. C/ijden. Disp.om. G. Carlf'by,Resp.- 

 TaJtrell. Med Rylörten och liunda bruka Finriarne på åt- 

 skilliga ställen, bädda svuilaa och värkando ieder. 



