<s.ir Tillagg. 



hyfve!, bereda. Roten är ofta masuraktig. Ullen, som 

 sitter på fiöen, tjenar i blandning med liaihår, ull eller 

 bomull till hattar , stoppning i täcken _, vantar^ m. m. 



Nr. 104. Morot sön T. I ^Ilgetn. Med. Ann ni. för 

 Febr. 1801, läses huru Dr. Handel med fördel nyttjat 

 fröen af vilda morötter emot -skrofler; han gaf en matsked 

 sönderslötta frö i sender, 3 gåöger om dagen, i godt hvitt 

 vin, och då urinens afgång derigenom ökades, ansåg lian 

 det som ett godt tecken. — Huru bränvin med vinst kan 

 erhållas af morötter, kan ses i Briegers Taschenb. f. Guls- 

 besitz. 1797. s. 222. — H. d. Wett, På vilda stånd är 

 medlersta blomman större, svartröd, på enkel stjelk och 

 frukten har enkla taggar, då dereinot den odlade växtens 

 irötaggar äroj försedda med krokar. Roien skuren i bi- 

 tr.r, torkad och bränd, blandas med kaifé. Ptötterna gö- 

 da gäss, svin, m. m. och fettet deraf blir gult hos horn- 

 boskap. Morötter rifvas och blandas med annan föda åt 

 sångfåglar som hållas i rummen t. ex. Lärkor, Näkterga- 

 lar m. m. — Örten eller inorotsgräset förvälles, lagas som 

 spenat och smakar väl, samt är tjeniigare än spenat^ som 

 är linga lödande men ger mycket väder. 



Nr. loG. Malört. Fl. d. WeM. Med tillsatser gef 

 den åtskilliga brukbara färger. Ohyra i kläder och sän- 

 gar skall fördrifvas med Malörts infusion, som äfven gag- 

 nar i rödsot hos får. Brännes för att med röken döfva 

 bi vid skattning. I Tyskland brukar man på nSgra stäl- 

 len att plantera malört, och väljas dertill nya grafvar på 

 kyrkogårdar. Hos Puomarne var örten i stort anseende. 



Nr. 107. B AND RÖR. Rafiis Bibi. anf. st. Trifves bäst 

 i fuktiga ängar och kan tidigt skördas. Fröen mogna jemt 

 och gräset kan skäras pä en gång, tröskas och fröen med 

 lätthet rensas. 



Nr. 109. Br\kved. k. Vett. Akad. Hindl. 1745. Till 

 färgniug sönderstötas löf och bär, samt kokas ; deri liigges 

 ullgarnet, kokns litet och blir ljusgrönt; om det elleråt 

 doppas j lut, blir färgen mörkgrön, men är ej i solsken 

 beständi''. — Af barken beredoe bast, som '\:Ssqx\. kan tje- 

 na till rep, hvilket 1 Vestergötland är brukligt. — Fl. d. 

 iVett. 1 södra Holland färgas med tillsatser krapprödt', 

 med barken och utan tillsats starkt gult. Efter Siefferts 

 uppgift ge bären vackra färger på betade tyger, och Dam- 

 buuriicy har fatt af rötterna olivelarg, och af omogaa eller 



